184 



Om den olika fysiologiska betydelsen af de så kal- 

 lade fria och med tappar (coni) förenade staf- 

 varne (bacilli) i ögats retina. — Af E. J. 



BONSDORFF. 



(Meddeladt d. 7 April 1861.) 



Då det är en af den nyare fysiologin erkänd sanning, att 

 till begreppet af sinnesorgan hör en icke nervös ändapparat, hvil- 

 ken står i anatomiskt sammanhang med den intrycket ledande 

 nerven, och den mikroskopiska undersökningen ådagalagt, att 

 endast tapparne genom den så kallade Miillerska tråden stå i 

 kontinuerligt sammanhang med den nervcell , som i retina är 

 att anses såsom den periferiska ändan af de här förlöpande 

 nervrören, de så kallade fria stafvarne deremot icke stå i så- 

 dant sammanhang med de nervösa elemen terna i retina, utan 

 med membrana limitans, har man redan af detta olika förhål- 

 lande rätt att sluta till en olika fysiologisk betydelse hos dessa 

 två arter af stafvar. Redan länge har man betraktat stafvarne 

 i retina såsom en katoptrisk apparat, och, såsom bekant, är 

 den så kallade gula fläcken i retina stället för det tydliga seen- 

 det, till följe hvaraf äfven ögonen dä man skall fixera ett yttre 

 föremål, riktas emot detsamma, så att den optiska axeln i hvar- 

 dera ögat förlängde skära hvarandra i det yttre föremålet och 

 vid normal accommodation den föremålet motsvarande bilden 

 faller på den gula fläcken, som utgör ändan af den optiska 

 axeln. Den anatomiska undersökningen af den gula fläcken har 

 ådagalagt, att här icke finnas några fria stafvar, utan endast 

 stafvar, som medelst tappar äro i anatomiskt sammanhang med 

 nervcellerne. Ifrån denna del af retina framåt aftager deremot 

 det relativa antalet af tappar, under det antalet af fria stafvar 

 betydligt tilltager. Det fysiologiska experimentet har äfven ådaga- 

 lagt, att, i samma förhållande som det relativa antalet af fria 

 stafvar ökas och af tappar aftager, äfven bildens tydlighet af- 



