190 



emot bedömmer den sednare . endast efter dess synbara verk- 

 ningar i yttre motto. Vi måste dessutom erinra oss , att då V. 

 Hugo talar om vetenskap (science), det är endast de exakta ve- 

 tenskaperna han, såsom haiis landsmän öfverbufvud, hedra med 

 detta namn. 



Den hastiga utveckling, de flesta vetenskaper erhållit i 

 sednare tid, och det inflytande de till följe häraf kunnat ut- 

 öfva på såväl den andliga, som den materiella kulturen, har i 

 väsendtlig mån befordrats genom inrättandet af vetenskapsaka- 

 demier och andra lärda samfund. För 200 år sedan, vid den 

 tidpunkt, då grunden lades till vetenskaps-akademin i Paris, 

 voro de flesta vetenskaper ännu i sin linda; det var den ny- 

 vaknade hågen för astronomi och matematik, som närmast gaf 

 anledning till denna stiftelse; också voro de sju medlemmar, af 

 bvilka denna akademi i första begynnelsen utgjordes, uteslu- 

 tande matematici och astronomer ; öfi iga vetenskaper blefvo först 

 efterhand represeiiterade , till dess föreningen skedde med den 

 några år tidigare af kardinal Richelieu inrättade Franska aka- 

 demin. Härigenom gafs en ny hittills okänd impuls åt den ve- 

 tenskapliga forskningen. Man öfvergaf en ofruktbar filosofi, som 

 sedan sekler tillbaka hade förblifvit på samma punkt. Man åt- 

 nöjde sig icke mer med toma ordtermer; man ville utforska 

 verkligheten. Man pröfvade de gängse äsigterna med friare om- 

 döme än förut; man gjorde sig efterhand oberoende af de fjett- 

 rar auktoritetstron under så många sekel hade pålagt mennisko- 

 anden. Och frukterna häraf dröjde ej att visa sig inom alla 

 grenar af menskligt vetande. Inom naturvetenskaperna var det 

 astronomin, som gaf exemplet. Det nyligen uppfunna telesko- 

 pet, på hvars fullkomnande all möda användes, utvidgade syn- 

 kretsen samt ledde till nya och vigtiga upptäckter på himla- 

 hvalfvet, bland hvilka jag tillåter mig att exempelvis framhålla 

 den af Jupiters månar, emedan denna skenbart ringa upptäckt 

 blef af stor betydelse för framtiden. Man fann nemligen, att 

 Jupiters drabanter, i likhet med jordens måne, blifva förmör- 

 kade, när de inträda i planetens skugga, och man insåg snart, 

 att ett sådant fenomen, observeradt från tvenne skilda orter, 

 kunde tjena till att finna dessa orters tids- eller longitudsskil- 



