217 



års almanacli som Jielst och inträffandet skall ske lika ofta. Och 

 tager man äfven dessa uppgifter ad libitum — såsom här verk- 

 ligen gjordes, sdlänge 19-årsgamla anteckningar för Helsingfors 

 saknades — så blifva dessa ingalunda mindre sanna, ifall de 

 äro gjorda med någon slags urskiljning. Jag kan ej underlåta 

 att härvid omnämna hvad en gammal observatör för något 

 tiotal år sedan skref bland sina till Vetenskaps-Societeten in- 

 sända väderleksanteckningar, nemligen: „ Väderleksuppgifterna 

 i almanachen hafva alltsedan professor Argelanders tid varit 

 idel badinage" — hvarvid är att märka ^^tt just under Arge- 

 landers tid Observatorii Amanuensen egde, emedan 19-års ob- 

 servationer för Helsingfors då saknades, fullkomlig frihet att ef- 

 ter egen iugifvelse bestämma det kommande årets väderlek , i 

 almanachen , förstås , endast med förbehåll att ej låta det snöga 

 under sommaren. — Deraf synes att ifrågavarande antecknare 

 tog det vetenskapliga skämtet nästan för fullt allvar, ehuru hans 

 höga tankar om prof. Argelanders värde som vetenskapsman 

 ej tillät honom hysa någon misstanke , att en under ham auspi- 

 cier utgifven skrift äfven kunde innehålla badinage. Och då 

 föreställningen om Universitetets meteorologiska insigter är så- 

 dan hos de bildade i landet, samt allmogen kallar almanachen 

 rentaf för „ljugarboken", så måste det väl medgifvas, att det 

 föregifna vetandet i allmänhet uppskattas efter sitt verkliga värde , 

 och att det toma skrytet ej ens lönar den ringa mödan. Att 

 profetiorna i alla fall ej borde kunna gälla för andra orter än 

 för Helsingfors, är en omständighet, som ingen heller tager i 

 Öfvervägande , ty då skulle väl få i andra trakter af landet vid 

 dem fästa något afseende eller desamma äfven anses vara lika 

 användbara för Uleåborgska almanachen — nu „slå de in" lika 

 väl eller lika illa öfverallt , och ställa landets vetenskapliga cen- 

 trum i mångas tanke i samma kategori med de bedagade ma- 

 tronorna, hvilka med kaffekoppens eller kortlekens tillhjelp af- 

 slöja framtidens mysterier. 



Det oriktiga och falska i de sålunda genom vetenskaps- 

 idkarenes egna tillgöranden underhållna anspråken på ett förut- 

 sägande af väderlekens förändringar, är likväl icke någon en- 

 staka mörk punkt uti tidens vetenskapliga bildning, utan det 



