220 



till möjligheten af desamma, äunu i våra dagar kimnat fortfara, 

 måste man väl tillskrifva detta meteorologins fordua samband 

 med astronomin. Man resonerar nemligen i allmänhet sålunda: 

 då det genom astronomiska observationer blifvit en möjlighet 

 att utforska lagarne för de aflägsna himlakropparnas rörelser 

 med den noggrannhet, att dessa till sina minsta detaljer kunna 

 förut bestämmas, och deras inbördes ställningar till hvar- 

 andra för hvilken tidpunkt som helst beräknas, så måste det 

 också ligga inom den menskliga förmågans område att genom 

 meteorologiska iakttagelser utreda de lagar, som ligga till grund 

 för de oss oändligt närmare liggande rörelserna i jordens at- 

 mosfer, och sålunda bestämma de deraf förorsakade förändriu- 

 garne i dess beskaffenhet. Men man besinnar dervid icke att 

 förhållandena i dessa begge hänseenden äro så olika, att man 

 ej från det ena kan draga någon slutsats, som eger tillämplig- 

 het på det andra. De kroppar, hvilkas rörelser astronomen verk- 

 ligen kan bestämma, äro, eller hafva åtminstone hittills varit, 

 ganska få , nemligen de till vårt solsystem hörande planeter och 

 deras drabanter samt några kometer, — de kunna under hela 

 sitt kretslopp uppmärksamt följas, — de kunna observeras af flere 

 så väl samtidigt som under långa tidsrymder — deras rörelser 

 härrörande af en enda kraft, gravitationskraften, äro ganska 

 regelbundna och merendels inskränkta inom snart återkommande 

 oföränderliga perioder. Och det är just och egentligen endast 

 dessa perioder, som genom de mångfaldigt upprepade observa- 

 tionerna kunnat med den absolutaste noggrannhet bestämmas. — 

 Meteorologins område är visserligen till sitt omfång vida in- 

 skränktare, men ännu trängre begränsadt är i förhållande der- 

 till området för den enskilda observatorns forskningar, emedan 

 man med skäl kan säga att det är inskränkt till det utrymme 

 hans instrumenter intaga och fixeradt till en enda punkt vid 

 jordytan. Hvad skulle väl astronomin på ett par århundraden 

 kunnat uträtta, om från hvai-je observatorium man kunnat be- 

 trakta endast en enskild punkt af himlahvalfvet? Någon öfver- 

 sigt af det hela, någon kontinuitet i fenomenets utveckling är 

 för meteorologen icke möjlig. Han kan observera tillvaron af 

 en luftström , en rörelse i luften , som omgifver hans observa- 



