235 



per efter en pil ur kogret: är det väl blodtörstens vilda lidelse 

 som stelnat i hennes sköna anletsdrag, inger bon fasa ocli af- 

 sky, såsom allt hvad vi om hennes Tauriska namne höra och 

 föreställa oss? Långt derifrån! Som hennes, sådant är uttrycket 

 i en själfull qvinnas hållning och blick, då hon försvarar nå- 

 got godt: hon synes rädd och trotsande på en gång. Skogens 

 ädla djur, gudinnans älskliugsdjur, har blifvit ofredadt af nå- 

 gon oberättigad jägare, och tar sin tillflykt till den framsväf- 

 vande beskydderskan; — i detta ögonblick har mejseln förevi- 

 gat hennes bild. Varningsvis bör jag påminna, att om man 

 går till betraktande af detta utmärkta, af alla tider beun- 

 drade konstverk med den, äfven i många böcker och deribland 

 helt nya (t. ex. Ltibkes Kunstgeschichte. Berlin 1860) ned- 

 skrifna tanken att få se en jagande Diana, man ställt en mur 

 emellan sig och det rätta intrycket. Diana på jagt åtföljes af 

 en hund, och hela hennes väsende strålar dä af fröjd öfver den 

 snabba pilen, hon är, som Homerus säger, lo%kaLQa. 



Det vore dystert och nedslående, att från Versailler-Dia- 

 uas idealiska gestalt • vända sig åter till den Tauriska Artemis 

 barbariska, menniskofieudtliga skepelse, vore icke denna sed- 

 nare ett bevis , att råhetens makt är oberättigad , att anden ar- 

 betar på dess förintelse och icke ger sig tillfreds, innan han 

 vunnit segern. Bild och bildning likna hvarandra, såsom en af 

 våra finkänsligaste skalder och konstdomare nå^ongång yttrat, 

 icke blott till ljudet, men äfven till sitt djupare väsende och 

 hela sin utveckling. Sådan bildning ett folk eger, sådana bil- 

 der skapar det ock, vare sig i myt, i dikt, i toner, i färger 

 eller andra kroppsliga formämneu. 



Hvilket folk tillhörde dä denna i den Grekiska litteratu- 

 ren städse såsom något längesedan förgänget ihågkomna Arte- 

 mis kult? hvilket folk afbildade deri sig sjelf, sin sed, sin själ 

 sin känsla? Enligt Dubois de Montpéreux som pä slutet af 1830- 

 talet bereste Kaukasien och södra Ryssland samt användt hela 

 2 månader ensamt för uppmätande af det yngre Chersons rui- 

 ner, den vester om nuv. Sevastopol vid den s. k. Karantäns- 

 bugten belägna stads, under hvilkeu templet i en sednare pe- 

 riod hörde, — enligt denne visserligen ofta mera omständlige 



