238 



tadt eller i följd af sina sydliga boplatser, skulle liafva prome- 

 nerat i Adamitisk drägt på Krims kuster, har Volanski lika li- 

 tet aktat nödigt vidare bevisa, som Dubois, att deras vildhet 

 gått ända till kanibalism. Vi ser här ett prof på den mest 

 dräpande „urfilologi"(!), värdig att slå hand med vår inhemska. 

 En mera sansad och mindre „urfilologisk" forskning må- 

 ste stanna vid det resultat att Taurerne hvarken voro Finnar, 

 således Turaner, eller Slaver, således Indogermaner, utan troli- 

 gen Semiter, nogare Fenicer eller åtminstone med desse starkt 

 uppblandade. Man kunde från vetenskapens nuvarande stånd- 

 punkt förundra sig, att denna mening icke längesedan blifvit 

 uttalad. Vår förvåning hejdar sig dock vid återtanken på vissa 

 dogmer, dem den rätt förnämt ortodoxa klassiska fornkunskapeu 

 gjort gällande, och hvilka så mäktigt influerat på uppfattningen 

 af hela antiken, synnerligast i dennas äldsta perioder. I den 

 välmenande afsigt att värna Grekernes religion , litteratur, konst 

 och hela folkmedvetande för sjelfva möjligheten att hafva emot- 

 tagit lån eller rönt någon bestämmande inverkan utifrån, pre- 

 dikade Otfried Mtiller i sina mångfaldiga af så djup, så varm, 

 så snillrik lärdom flödande arbeten, oupphörligen satser, som 

 korteligen sålunda kunde återgifvas: att den Grekiska kulturen 

 i sin helhet upprunnit ur ett ursprungligen folket inneboende 

 högre naturanlag, liksom Pallas Athene , enligt myten , i full rust- 

 ning bröt fram ur Zeus hufvud. Bland -hans omsorger iijgick i 

 främsta rummet den, att visa, det forn-Hellenerne ingalunda 

 kommit i så nära beröring med hvarjehanda mindre väl renom- 

 merade folkslag, som de sjelfve i sin oskuld påstå. Han stän- 

 ger dem liksom in i en solig och dragfri barnkammare samt för- 

 klarar sedan för barnkammarsagor allt hvad deras författare be- 

 rätta om sina fäders långa resor till fremmande land, såsom 

 Argonautertåget , los, Herakles' och Artemis' vandringar m. m. 

 Stor är isynnerhet hans rädsla att låta dem sammanstöta på 

 egna eller fjerran kuster med Fenicerne, desse forntidens En- 

 gelsmän, hvilka beforo alla kända haf, ehuru man behöfver en föga 

 ansträngd blick , att igenkänna det Grekerne af dem tagit tilloch- 

 med konstruktionen på sina fartyg , sådana otaliga bilderverk dem 

 framställa. Slika vetenskapliga insperrningsteorier skulle aldrig 



