240 



bestämda uppgifter icke blott om hamnar tillhörige Karerne, 

 desse transportslceppare , som allestädes drogo i Fenicernes köl- 

 vatten , ända bort vid Maeotis eller Azovska sjöns stränder, men 

 äfven om Fenicernes stad Tyras (niiv. Akkerman) vid myn- 

 ningen af den liknämnda floden fnuv. Dniester) — denna sista 

 uppgift, som ensam kunde göra allt demonstrerande med sanuo- 

 likningsgrunder öfverflödigt, i god tid af ortodoxin förkättrad. 

 För min del anser jag dessa och dylika argumenter så afgö- 

 rande, att man högst sällan finner lika bestämda för en lika af- 

 lägsen period i historien, ty frågan ligger lOÖO till 1400 år 

 bortom Kristi födelse. Det blir den speciellare forskningen, och 

 äfven mina bemödanden, förbehållet att uppdaga allt flera hit- 

 hörande data. 



Äfven ett annat allmännare inkast från skepticismens lä- 

 ger måste dock förut tillbakavisas, ty detta hotar sjelfvahjerte- 

 punkten af min åsigt. Den Tauriska Artemis kulten, den Ar- 

 temis kult, som kräfver menniskooffer, förklaras väl af Greker- 

 nas egne skalder och mytografer för icke-Grekisk och äfven 

 Ifigenia i Euripides förut åberopade tragedi klagar öfver sitt 

 hårda öde, att masta tjena en utländsk gudinna. Hvilka fanta- 

 sier! menar O. Miiller; vetenskapen kan ej lyssna dertill, utan 

 bör utgå frän och samla bevis under den sanningen att: ehvar 

 Grekerne säga sig hafva hemtat den ena eller den andra af sina 

 gudomligheter från fremmande land och folk, sådant blott sker 

 för att gifva dem (såsom långväga resande) större anseende och 

 ärevördighet. 



Javäl! så lära de, hvilka som en hederssak förfäkta den 

 Grekiska kulturens obemängda ursprunglighet. En mindre för- 

 domsfull granskare torde hellre tillegna sig den mening, hvilken 

 Movers uttalar i följande kraftfulla ord: „ Aldrig och ingenstä- 

 des", säger han, „har någonsin ett folk förnekat sina urfäderne 

 gudar. Intet kan vara mera grundfalskt, intet kan tänkas mera 

 stridande mot forntidens djupt religiösa anda, än det axiom, 

 hvarpå en stor del af den moderna Grekiska mytologin hvilar, 

 att de gamle Grekerne uppdiktat myter och sagor, för att stämpla 

 gudar, som ursprungligen voro Grekiske, till barbarer. Kndast 

 der, hvarest gudar verkligen kommit från utlandet eller när de 



