27« 



Icke såsom krunder mot utgifvaren, hvilken berömvärdt 

 åtagit sig och burit en möda den mången annan skulle hafva 

 skytt, men för att genast påpeka, åt hvilket häll de hufvud- 

 sakligaste inkasten, der sådana vankats, blifvit rigtade, ställer 

 jag främst och till reservation för Wallius auktoritet, Lepsii 

 utlåtande : att arbetets sednare del ,,steht hinter dem von Wal- 

 lin selbst vollendeten ersten Theil merklich zurtick". Äf- 

 ven Briicke underlåter ej att vid differrenspunkter, såvidt 

 möjligt, undersöka huruvida Wallins mening definitivt är känd. 

 Och då Fleischer nedtecknar sina här såsom alltid utomordent- 

 ligt noggranna och träffande noter, gör han det städse pä ett 

 sätt som röjer, att han anser sig hafva framför sig en verklig 

 mästares sq)tt. Mig förekommer det som hade en god eller den 

 förnämligaste delen af de mot Wallins såväl nu förevarande som 

 öfriga publikationer stälda anmärkningar förekommits, i fall 

 lionom unnats tid, att äfven i bisaker och lärd utstyrsel föra 

 dem till jemnbredd med de framsteg forskningen gjort i vester- 

 landen under de många år han uppehöll sig i Orienten, sak- 

 nande nästan all Europeisk litteratur. För att fullt rättvist be- 

 döma Wallins åsigter, måste man veta att med lionom intaga 

 en rent Orientalisk ståndpunkt. 



Ännu tvenne andra ihågkommelser behöfvas för att riktigt 

 fatta Wallins framställning af den Arabiska ortoepin , de : att 

 han var en passionerad dilettant, tillochmed något mer än di- 

 lettant, i musiken och adept i medicin. Denna dubbelinsigt 

 och fallenhet använder han oftast på ett mycket sinnrikt, men 

 ofta äfven på ett nästan koketterande sätt, om sådant rimligt- 

 vis låter sig säga om en så gedigen man , som han i alla hän- 

 seenden var. I allmänhet hafva dock dessa bistudier högeligen 

 gagnat hans undersökningar, hvilket man också kan förutsätta, 

 då äfven den linguistiska ljudläran, i sin djupare uppfattning, 

 idkeligen kommer att beröra sanningar och hypoteser, dels från 

 tonernas, dels från talverktygens konst och vetenskap. 



För Ernst Briicke, som är en af Tysklands berömdare 

 fysiologer ocli ur sin vetenskaps synpunkt ifrigt sysselsatt sig 

 med undersökningar öfver de mcnskliga Ijudorganernas funktio- 

 ner i skilda språk, måste ett arbete sådant som Wallins bliiVa 



