Om Transskription af Orientaliska Alfabeter, särskildt 

 det Arabiska. — Af Wilh. Lagus. 



(Meddeladt den 19 Sept. 1864.) 



Sedan några år tillbaka har den redan gamla och nå- 

 got förlegade frågan om Orientaliska alfabeters transskription 

 i mera bekanta Europeiska skrifttecken vaknat till nytt lif 

 och fortfarande tilldragit sig ett stigande intresse. Såväl det 

 allt klarare insedda och klarare motiverade behofvet af en 

 sådan i möjligaste grad enkel och trogen omskrifning, som 

 de linguisters anseende, hvilka deltagit i diskussionen derom, 

 samt äfven de icke ringa resultater, hvilka redan vunnits, — 

 allt detta borgar för företagets slutliga framgång. Kunde man 

 blott blifva enig om de principer, hvilka böra läggas till grund 

 för hithörande bemödanden! 



Med enigheten ser det, åtminstone vid första ögonka- 

 stet på alla de åsigter som trängas om platsen, ganska illa 

 ut. Ingen vill uppoffra sin subjektiva smak, och tyvärr har 

 äfven smaken här ett votum. Lepsius utger 1855 ett All- 

 mänt Linguistiskt Alfabet ; han visar att genom 46 dels La- 

 tinska dels Grekiska bokstafskarakterer de mest olikartade 

 Asiatiska, Afrikanska, Amerikanska och Polynesiska tungo- 

 mål låta sig grafiskt och ortoepiskt behandlas. Beräknadt 

 närmast till hjelpreda för missionärer, vinner hans förslag 

 snart bland dem adepter. Många vigtiga språkliga uppteck- 

 ningar enligt denna anvisning hafva från vidt aflägsna nej- 

 der kommit den Europeiska vetenskapen till godo. Också 

 fackmän, bl. a. Steinthal, t. ex. i andra upplagan af arbe- 

 tet "Charakteristik d. Typen d. Sprachbaues" (Berl. 1860), 

 hafva följt Lepsii system. 



Lepsius företager sig att i speciella, tid efter annan 

 publicerade, monografier förbättra sitt verk. Det träder åter 

 i dagen under titel "Standard Alphabet for Reducing un- 

 written languages and foreign graphic systems to a uniform 



