16 



komsten af några mera framstående europeiska fårvarieteter 

 genom hybridisering, men anser mig likväl böra uppskjuta 

 dermed, tills jag härom hunnit ihopsamla mera pålitliga 

 fakta. I en del af sydöstra Europa, en stor del af mellersta 

 Asien och i några trakter kring hela Afrika (dit troligen in- 

 förd först under sednare tider) förekommer emellertid en får- 

 ras (Ovis platyura)^ om hvilken man med säkerhet känner, att 

 densamma är en hybridform, och till denna ras böra utan 

 tvifvel hänföras de får, som redan omtalas af MoSES (3 bok., 

 8 kap. 25 och 3, 9, 19). Pallas uppger nemligen, att den- 

 na fårras när som helst kan frambringas genom kroasering 

 af tscherkessiska får med den af honom sjelf (i Spicileg. zoo- 

 log. XI p. 63) beskrifna Ovis steatopyga (= Ov. laticauda J. 

 G. Gmelin, Nov. comm. Petrop. V, p. 31). — Den af Pal- 

 las beskrifna Ov. steatopyga är en artform, som säkerligen 

 icke står i något förhållande till de i Europa vanliga får- 

 varieteterna, hvilka genom sina lefnadsvanor antyda sitt ur- 

 sprung från sådana species, som lefvat i bergstrakter; den 

 Pallaska arten trifs nemligen endast och allenast i stepptrak- 

 ter, uppnår i sitt egentliga hemland, i mellersta Asien, stor- 

 leken af en mindre åsna samt afviker både till skallens och 

 det öfriga skelettets byggnad äfvensom till kroppens form på 

 hvarjehanda sätt från de europeiska tama färraserna. Dess 

 anlag att afsätta större eller mindre samlingar af fett i kau- 

 daltrakten, men endast då detta får är i tillfälle att på hem- 

 landets stepper beta salthaltiga och bittra vexter, påminner 

 om kamelernas fettaflagringar på ryggen, hvilka sedermera 

 under försakelsens dagar komma djuret tillgodo. Som i mel- 

 lersta Hög-Asien temperaturen under den kallare årstiden ofta 

 nog är ganska låg, har naturen försett denna fårart med ull- 

 hår, hvilka enligt beskrifning likväl stundom nästan helt och 

 hållet öfverskylas af gröfre konturhår. 



I Afrika och i Ostindien förekomma likaledes fårraser, 

 hvilka bära de tydligaste spår af sin hybrida uppkomst. Re- 

 dan Leo Africanus omnämner *) en fårart i Afrika, hvil- 



*) "Adimain, animal domesticum arietem forma refert. . . Aii- 

 res liabet oblongas et pendulas. Libyci liis animalibus pecoris vice 



