23 



Om och i anledning af Vambérys resor. — Af 

 WiLii. Lagus. 



(Meddeladt den 24 Oktober 1864.) 



Då man besinnar, att Castréns mångfaldiga gramma- 

 tikaliska arbeten, till väsendtlig del genom Schiefners lika 

 raska som sakkunniga medverkan, öfver ett decennium varic 

 i linguisternes händer, förefaller det hälft besynnerligt, att 

 allt ännu en tidsenlig generaliserande och metodisk samman- 

 ställning af dessa rikhaltiga specialforskningar låter vänta på 

 sig. Och dock skulle utan tvifvel en komparativ bearbetning 

 af de redan undersökta, ehuru hvart i sin enskildhet föga 

 tilldragande språken, vinna högt erkännande af vetenska- 

 pen. Sluten t. ex. kring Finskan såsom sin medelpunkt 

 skulle en sådan sammanställning göra det för den, som ur 

 allmännare synpunkter ville teckna den Turanska språkstam- 

 mens karakteristik eller härur draga vidare konseqvenser, o- 

 nödigt att gripa till Jakutiskan "'weil flir sie das sicherste Ma- 

 terial vorliegt'' (Steinthal). Hvarföre afhöres intet sådant 

 arbete ? 



A ena sidan vill det tyckas som vore den grundtanke, 

 hvilken härvidlag borde leda det hela, ännu ofödd eller åt- 

 minstone icke kommen till klarhet och enighet. Mycket 

 sväfvande teorier om Turanismens språkliga och öfriga an- 

 diga frambringelser göra för närvarande sin rund kring verl- 

 den. Det egna är, att de i så hög grad slå an öfverallt, dit 

 de tränga, liksom låge någon mystisk tjusningskraft utbredd 

 öfver ämnet. I Paris och London, i Bombay och Newyork, 

 i furstliga palats (Lucien Bonapartes) liksom i en torftig Finsk 

 studerkammare brinner samma håg att lyfta slöjan från Tu- 

 ranismens envist dolda urförhållanden. Än mer, man anar 

 att der bakom hela Europas och halfva Asiens äldsta fordom 

 skall blottas och klarna för blicken. Många ""nyktre'' hafva 

 råkat på dåligt humör, ja fattat harm öfver det sätt att se och 



