24 



behandla hithörande frågor, hvilket en Bunsen, en Max Mill- 

 ler, en Gobineau o. a. bragt å bane. Afven Opperts Turan- 

 ska hypotes är dem salt i sjukt öga. Ja sist omsider beskyl- 

 les ock den annars så strängt siktande Ewald, att nu på gamla 

 dagar hafva blifvit smittad af den allmänna farsoten. Man 

 läse blott kritiken i Potts nyaste arbete "Anti-Kaulen etc." 

 (Berl. 1863) öfver den förres högstämde, banbrytande af- 

 handling "'Ub. den Zusammenhang des Nordischen, Mittel- 

 ländischen, Semitischen und Koptischen Sprachstammes" (Göt- 

 ting. 1862) och afgöre sedan — om klarheten är större på 

 den angripande sidan. Mig tyckes det just icke så. 



En sak borde humörskritiken icke glömma. Alla nya 

 tankar, alla uppgående idéer äro till en början företrädesvis 

 expansiva ; de sträfva utåt så långt, så f jerran som möjligt, 

 de pröfva vingarnes styrka, de se sig om efter sina yttersta 

 gränser. H varje stor och liffull sak begynner som system, 

 jag ville säga som förkänsla af system, af vidtgripande sam- 

 manhang; enskildheterna komma först efteråt. Aldrig tvert- 

 om. Att dervid mycket blir förbisedt eller stäldt på oriktig 

 plats eller skeft uppfattadt och förklaradt, detta bestrides af 

 ingen, men klandras eller hånas orättvist af mången — som 

 dock sjelf vet intet bättre rad än det negativa haltkomman- 

 dot. Den nu så tryggt och vetenskapligt arbetande Sanskri- 

 tologin, hvad var hon för blott en half menniskoålder till- 

 baka, om ej ett försök, en längtan att famna halfva verlden? 

 Unnom den ännu så ungdomsyra Turanska ideologin att till- 

 drömma sig den andra hälften! Öfverdriften skall pä det 

 sednare som på det förra hållet slitas bort af sig sjelf. 



Eller har man verkeligen redan en säker inblick i des- 

 sa föremål? Hafva faktisterne afgjordt, hvilka folk, h vilka 

 idiomer böra lemnas tillträde i den vetenskapligt — för- 

 står sig utan system — begränsade Turanska sällskapscirkeln? 

 Nämnom blott ett par exempel. I Asien klappa de Tamuli- 

 ska språken, i Europa den gåtolika Baskiskan pä porten. Skall 

 det upplåtas för dem, för båda eller endera eller ingendera? 

 Medan en af våra inhemska linguister helt enkelt förklarar 

 prins Napoleons kända arbete för ett "charlataneri", synes 



