26 



Man har vant sig att inom en trängre ram (hvilken åt- 

 minstone vår nogsamt kände ''urfilolog" ej förmått krossa) 

 sammanföra de Finsk-Ungerska och Turkiska språken. I sjelf- 

 va verket kunde ock detta kallas ett oberättigadt systemati- 

 serande; hela åsigten hvilar på en till sin vetenskapliga halt 

 och utsträckning obevisad fördom, men en fördom, som icke 

 dessmindre har alla chancer för sig att en dag blifva upp- 

 höjd till den evidentaste sanning. Hittills utgör Böhtlingks 

 berömda Jakutiska grammatik sågodt som det enda och i alla 

 fall det tillförlitligaste värnet för denna uppfattnings berät- 

 tigande. Samma arbete visar ock, hvilket ljus en metodisk 

 behandling af ett specialidiom — stode det ock som Jakuti- 

 skan, likt en annan Robinson på sin ö, isoleradt från den öf- 

 riga verlden — kan kasta långt utom dess strängt dragna 

 periferi. För att få hela undersökningsobjektet stäldt på en 

 bredare bas, hvarifrån en konkretare insigt och öfvertygelse 

 kunde vinnas, återstår dock mycket att göra än. Mer än önsk- 

 värdt vore, att den redan ganska långt framskridna Finsk- 

 Ungerska linguistiken från sitt håll litet vänligare sträckte 

 handen ut till förening. Hvarföre hon ännu så litet bekym- 

 rat sig derom, är visst svårt att bestämdt veta. Alltför myc- 

 ket borde hon efter Castréns och Ahlqvists förarbeten ej haf- 

 va att syssla inom sina Uralska hemknutar. Dessutom: har 

 hon engång uppnått Ural eller hunnit Woguler och Ostjaker 

 i "Ugrien''*), så leder både landets och folkens kontiguitet — 

 till Turan. Icke mindre kraftigt inbjuder från sitt håll den 

 "Tatarisering"" d. ä. Turkisering, hvilken flera ursprungligen 

 Finska stammar skola hafva undergått, till en noggrannare 

 eftersyn, huru härmed egentligen må förhålla sig, huru den- 

 na process historiskt och linguistiskt bör bedömas, huru djupt 

 dess inflytande sträckt sig. Får man kanske förmoda, att det 

 hvarken är bristande lust eller bristande erkännande af en 

 sådan undersöknings vigt och betydelse, men hellre bristan- 

 de förstudier för densammas utförande, som hittills afhållit 

 de våra? Det kan vara besvärligt att på äldre dagar göra 



*) Jfr noten till sid, 28. 



