61 



kund magnetisk och utöfvar en viss dragningskraft pä pen- 

 deln. Huru liten än denna tilldragning är, så tvingas pen- 

 deln ändock, att rätta sig alldeles derefter. I fall t. ex. pen- 

 delns gäng vore långsammare, än normalpendelns, skulle dess 

 rörelse påskyndas vid hvarje svängning; i motsatta fallet der- 

 emot skulle spiralens tilldragning hämma densamma. Den 

 här beskrifna eller dylika på samma princip gi-undade regle- 

 ringsapparater ha -vissa betydliga företi-äden framför de egent- 

 liga galvaniska uren. De sistnämnda stanna nemligen ome- 

 delbart, så snart afbrytarens rörelse upphör, hvilket stundom 

 händer genom oxidation af qvicksilfverledningen. Pendel- 

 uren fortsätta då sin regelbundna rörelse: de behöfva endast 

 korrigeras, icke drifvas genom strömmen, och dertill erfor- 

 dras en så obetydlig strömstyrka, att några få elementer af 

 iMeidingers konstruktion äro tillräckliga för en hel mängd 

 pendlar. I fall det vore fråga om att reglera uren på större 

 afstånd, t. ex. alla ur vid offentliga byggnader i en stad. borde 

 man ovilkorligen använda denna princip, som på flera ställen 

 redan med framgång blifvit adopterad. 



