77 



bildning, ^ovc)c:QU(jr]doi^ skriften hos samma Joner var "etwas 

 sehr gewöhnliches." In summa: inskrifterna "trägen ein clurch- 

 aus eigenartiges, rein oiiginales Gepräge, clas frei ;ist von 

 jeder Spur mllbseliger öder geklinstelter AfFectation." "Ich 

 muss beliauptén", fortsätter han, "dass wenn sie von einem 

 archaisirenden Nachahmer herriihrten, dieser sich selbst iiber- 

 troffen haben mtisste und eine Nachahmung geliefert hatte, 

 die einem Originale wie ein Ei dem andern ähnlich sähe und 

 als das, was sié wirklich ist, gar nicht mehr erkannt werden 

 könnte. Die Beschaffenheit der attischen Schriit in der zwei- 

 ten Inschrift entspricht genau bis in alle Einzelheiten der 

 Vorstellung, welche wir uns von dem Zustande derselben in 

 dieser Zeit zu machen haben, die ionische der ersten stimmt 

 in gleicher Weise zu dem Charakter der Schrift auf den vor- 

 gefiihrten gleichzeitigen Denkmälern." 



Icke mindre slående är, man kan ej förneka det, bevis- 

 föringen derom, att de mångomtalade gr af skrifterna i Korky- 

 reiskt alfabet öfver Menekrates och Arniades äro från förra 

 hälften af 6:te årh. f. Kr., icke från tiden efter Peloponnesi- 

 ska kriget. Endast måste jag reservera mig mot det stränga 

 omdöme, hvilket i anledning af denna meningsolikhet fälles 

 öfver den om sitt klassiska hemlands fornlemningar så högt 

 förtjente Nygreken, Prof. Rangabé, med hvars namn jag all- 

 tid ovillkorligen minnes hans lika grundliga som snillrika 

 föreläsningar vid universitetet i Athén, dem äfven jag haft 

 lyckan bivista. Att Rangabé lärt sig oändligen mycket af 

 de Tyske filologernes Nestor, den vördnadsvärde Boeckh, 

 detta skall han, nu som förr, säkert vara den förste att erkän- 

 na, men att honom skulle komma till last "eine unverständi- 

 ge Anwendung" af den förres kritiska principer och att han 

 derigenom skulle hafva förfallit i förenämnda "Monstrosität", 

 sådant är dock nog mycket sagdt om en man af hans art. 



Beträffande slutligen Serpertinen — ty detta är dess 

 hvardagsnamn i Konstantinopel — , så har densamma, alla 

 sekler igenom, utgifvits för underlaget till den gyllene trefot 

 hvilken till minne af slaget vid Plataeae uppställdes i Delphi,^ 

 och hvarpå Lacedämonerne sednare läto ingravera en för- 



