79 



Sammanträdet den 10 April 1865. 



Prof essoren VON Willebraxd meddelade af honom 

 gjorda rön öfver gagnet af jod emot typhusfebern. En hän- 

 delse hade nödvändiggjort bruket af jod för en af typhus 

 angripen patient, hos hvilken en serdeles lycklig förändring 

 i sjukdomens tillstånd härunder inträffade. Detta föranledde 

 till ytterligare iakttagelser vid de härefter förekomne typhus- 

 fallen, hvilkas antal nu uppgick till tretton. Den i det för- 

 sta fallet anmärkta fördelen häraf har igenfunnits hos nästan 

 alla de öfrige och torde i hufvudsaklig del fä tillskrifvas den 

 desinficierande effekt, hvilken jod äger i likhet med flera af 

 de klorpreparater och mineralsyror, hvilka äfven med fördel 

 användts emot typhus. De förändringar inom sjukdomens 

 företeelser, dem talaren ville hafva tillskrifne ifrågavarande 

 medikament, äro hufvudsakligen följande: l:o Att under be- 

 gagnandet häraf feberhettan inom ett, två eller tre dygn be- 

 gynte visa större variationer emellan morgon och qväll, än 

 som annars plär vara fallet, gående ända till 1 och IVo grad 

 Cels. 2:o Att härunder yi"sel icke förekommit, utan hade de 

 med jod behandlade patienterne förblifvit vid fullt medvetan- 

 de under sjukdomens förlopp. 3:o Att den bruna crustbe- 

 läggningen å tungan, hvilken vanligen utmärker det farliga 

 tillståndet under förloppet af en typhusfeber och i hög grad 

 inkommoderar de sjuke, i fall icke förekommit, der jodbe- 

 handlingen tidigt anlitats, men der den före behandlingens 

 början redan förefunnits, sedan inom par dagar upplösts och 

 efterlemnat blott en tunn grå beläggning å tungan. 



Professoren Hjelt meddelade resultatet af de i nyaste 

 tider anställda observationer öfver mögelbildning inom ägg, 

 hvilka ådagalägga att svampsporerne under vissa gynnsamma 

 förhållanden, såsom fukt och lindrig värme, intränga genom 

 skalet, att formen för dessa svampniycelier är ytterst omvex- 



