91 



hjerta kunna lindras, kunna mildras af våra trogna förböner 

 till fridens och kraftens allgode gifvare! 



Såsom vårliga fläktar af den hugstora, den friborna anda 

 som utgör själen i livarje Kejsar Alexander II:s regerings- 

 åtgärd, framstå för Societeten de hvarandra aflösande ynnest- 

 bevis, hvilka Kejserliga Senaten låtit komma henne till del 

 och utmärkelse. Afven från det sednast förflutna året kunde 

 vi omförmäla mer än ett prof pä den upphöjda bevågenhet, 

 hvarmed Hans Kejserliga Maj:ts Finska rådsförsamling till- 

 godosett Societetens med vetenskapernas på det närmaste 

 sammanvuxna intressen. 



Likaså vare det långt ifrån oss att vilja med likgiltig- 

 hetens tystnad förbigå den tjenstvilliga vänlighet, Societeten 

 fått röna, der hon af .särskilda embetsverk och deras chefer 

 anhållit om upplysningar eller äfven yttre handräkning i sina 

 förehafvanden. 



Icke mindre tillhör det denna stund att omnämna, det 

 Societeten under nu tilländalupna, liksom under mänga före- 

 gående år haft fägnaden se sina mödor och bemödanden un- 

 derlättade af åtskilliga utom hennes trängre krets stående ve- 

 tenskapsidkare och landsmän. 



Så upplifvande det äfven är för Societeten att för sin 

 årsdag hafva alla dessa ihågkommelser sparade, tilltror hon 

 sig ingalunda att redan i fullt mått motsvara sin bestämmel- 

 se och afsigterna med de henne af Eegenten och Hans Sty- 

 relse beviljade förmåner; ty denna bestämmelse och dessa af- 

 sigter kunna och fä icke vara andra än dem den högre fo- 

 sterländska kulturens städse stigande anspråk och behofver fö- 

 restafva. För att icke missförstås vill jag uttryckligen till- 

 lägga, att jag nu ej voterar i den för vårt lands andeliga för- 

 kofran så vigtiga språkfrågan, enär ju Societeten såsom sjelf- 

 fallen måste anse sin rätt att begagna de tungomål, inhem- 

 ska eller lånade, hvilka hon finner för sina ändamål lämpli- 

 gast, — en rättighet, hvilken naturligtvis ej upphäfver plig- 

 ten att "lyssna till den granens susning vid hvars rot vårt bo 

 är fästadt." Men jag menar: Societeten utöfvar ännu ej, san- 

 ningen kräfver detta medgifvande, allt det inflytande på lan- 



