101 



frän den sanna biologins idé. I bredd med den empiriska 

 naturforskningens sträfvande att genom utredning af sakför- 

 hållandet söka komma till klar och säker kunskap om hvarje 

 naturföreteelse, visar sig den resonnerande naturbetraktelsen 

 såsom alltför mycket behäftad med godtycke, dess djupsinni- 

 gaste satser framstå för det nyktra förståndet såsom lösa hug- 

 skott, som dimbilder på en dunkel grund. Hvad som bri- 

 ster i sann kunskap, söker man ersätta genom symboliska 

 föreställningar och högtrafvande fraser, hvilka verka på inbill- 

 ningskraften och gifva det hela denna mystiska färgton, som 

 så lätt hänför poetiska sinnen och bör vara särdeles egnad 

 att åt läran förvärfva anhängare bland alla de många, som 

 derigenom tro sig komma i besittning af en högre kunskap 

 än den exakta forskningen förmår erbjuda. De behöfva ju 

 blott såsom lugna åskådare ställa sig vid tröskeln till natu- 

 rens stora verkstad för att till sin belåtenhet öfvertyga sig 

 om hela inrättningens ändamålsenlighet och beundra der iör- 

 siggående processers djupa betydelse. De behöfva ej som 

 den empiriske naturforskaren intränga i sjelfva verkstaden, 

 der stycke för stycke granska den invecklade mekanismens 

 skilda delar, undersöka deras beskaffenhet, forska efter deras 

 bestämmelse och inbördes samband^ samt sålunda leda sig 

 till en uppfattning af den idé, som ligger till grund för det 

 hela. 



Sä märkvärdigt det hade varit, om ej Ilmonis fantasi- 

 rika sinne hängifvit sig åt en sådan idealistisk biologi, så na- 

 turligt var det, att Törnroth icke med någon förkärlek skulle 

 omfatta dess läror. Hvad han af skolans dogmer under sin 

 studiitid inhemtat, sökte han efterhand att såsom en onödig 

 barlast kasta öf verbord, hän sökte, såsom han nog klart an- 

 tyder i nämnda minnesteckning, att öfvergå till undare teo- 

 rier och att ännu på äldre dagar tillegna sig hela den fysi- 

 kaliska utrustning, som i våra dagar utgör läkarekonstens giiind- 

 val och säkraste stöd. Tledan tidigt drifven till medicinens 

 praktiska utöfning och sedermera anlitad kanske mera än nä 

 gon annan läkare i landet, måste Törnroth snart göra den 

 erfarenhet, att nebulösa teorier och fraser voro honom till 



