123 



härcit ansattes af kriget, anhöll han genom legater om hjelp 

 af Assyriens kung, hvilken han var länspligtig. Teutamos 

 sände honom 10000 Ethioper och äfvenså många Susianer 

 med 200 stridsvagnar; till befälhafvare utsåg han Memnon. 

 Denne Memnon, en blomstrande yngling, utmärkte sig genom 

 tapperhet och ädla tänkesätt. Det var han, som uppbyggt slot- 

 tet i Susa, hvilket stod ända till Persiska öfverväldets tid samt 

 efter honom bar namnet Memnonia. Äfven hade han an- 

 laggt i landet en härväg, hvilken ännu kallas Memnonsvägen. 

 Anländ till Trojanernes hjelp, såsom sades, med 20,000 man 

 fotfolk och 200 vagnar, förvärfvade han sig genom sin tap- 

 perhet ett berömdt namn och dödade i slagtningarna många 

 Greker, men blef slutligen sjelf dödad genom forsat af (Achil- 

 les' landsmän) Thessalierne," 



Så enkel och osmyckad denna berättelse är, skulle man 

 väl aldrig fallit på orådet att opponera sig emot dess sanno- 

 likhet, härrörde den ej — af Ktesias, och vore den ej vi- 

 dare utspädd af en, långt sednare, eller iörst under kejsar 

 Hadrianus, lefvande historiker (Cephalion), hvilken tillochmed 

 föreger sig känna det bref, hvari Priamos anropar Teutamos 

 om bistånd. Tvisten framkastades dock pä en tid, då man 

 ännu ej kände, hvad Ktesias månde hafva förstått med de 

 "Kungliga urkunderna"", hvilka han här citerar. Vi veta det: 

 han menade kilskrifterna. Vi veta dessutom, att spår af den 

 med mycken konst anlagda härväg, hvarom Ktesias (samt 

 äfven Pausanias) nämner, blifvit upptäckta pä flera sträckor 

 i M. Asien, också kring Sardes, således i närheten af det of- 

 vanbeskrifna monumentet, hvilket forntiden kände under namn 

 af Memnonbilden. Ja Lepsius uppkastar den ganska sanno- 

 lika förmodan, att bilden i Nimphi blifvit förfärdigad sam- 

 tidigt med vägbyggnadsarbetet i dess granskap. Då stenhug- 

 gare och nödiga verktyg funnos till hands, låg det ju ganska 

 nära att sålunda ihågkomma den, pä hvars föranstaltande ar- 

 betet utfördes; dylikt har skett på många andra orter. Slut- 

 ligen vinner ock Ktesias' berättelse stöd af det, från andra 

 källor kända faktum, att Assyrerne, ännu i sednare tid, vör- 

 dade Memnons minne, i det de plägade bekransa hans graf 



