126 



vas af de förra. Må derföre i möjligast sammanträngd öf- 

 versigt visas, att fallet ej är sådant. 



Att skalden Homer skulle liafva förfarit som en histo- 

 rieskrifvare, torde ingen vänta. Långt ifrån att förtälja hela. 

 Trojanska kriget, omfattar lliaden blptt några dagar af den, 

 såsom vi känna, tioåriga belägringens sista år, hvilket med- 

 förde borgens fall ocli Grekernes slutliga seger. Icke heller 

 upplyser han oss. af hvad nationalitet Trojanerne voro. De- 

 ras ställning till Assyrien beröres lika litet som vi af Fänrik 

 Ståls Sägner (icke ens af "Konungen") få veta, såvidt vi ej 

 annars visste det, att Finland under sednaste krig blott var 

 en Svensk provins. En bestämd uppgift om länsförhållan- 

 det skulle skadat det poetiska intrycket. Deremot säges om 

 Trojanernes bundsförvandter att de talade fremmande, för 

 Grekerne obegripliga tungomål; särskildt uppräknas Ivarerne 

 med epitetet ^aQ^agoffon-oi, vidare Pelasger, om hvilka nya- 

 ste forskningar temmeligen säkert bevisat, att de varit Semi- 

 ter (Bibelns FiHsteer), samt Lyder och Myser, hvilka enligt 

 all sannolikhet, liksom Trojanerne sjelfve, voro Assyriska lyd- 

 folk. Också känner Homer till ISIemnon, hvars monument 

 vi ofvanföre betraktat, och Icallar honom "Österns frejdade 

 son" CHovc dyXaoc vfoc). Vidgående de i lliaden förekom- 

 mande orts- och personsnamnen, gäller hvad vi kort förut 

 yttrat. 



Strida alltså de, så att säga, historiska motiven i llia- 

 den icke emot, utan hellre för vår åsigt, så gäller detta ännu 

 mer om de arkeologiska. Ett utdrag ur Julius Brauns be- 

 römda "Geschichte der Kunst in ihrer Entwickelung" bekräf- 

 tar detta påstående. Sedan han talat om Achilles" af Homer 

 så omständligt beskrifna sköld och erinrat, att den omöjligen 

 kunnat vara ett blott fantasistycke, helst man i dess enskilda 

 delar finner inlagdt arbete, sådant Egypten och Assyrien upp- 

 visa, fortsätter han : "Den Homeriska konstteknikens förvandt- 

 skap med inre Asiens är mycket stor. Den fyrskärmade Ho- 

 meriska hjelmen med sina skilda skyggen för nacken, pannan 

 och båda kinderna, denna hjelm, hvilken omslöt hela hufvu- 

 det, så att blott ögonen blefvo fria, återför tanken på den. 



