127 



visserligen i alla dessa delar mindre fullkomliga Assyriska 

 hjelmen. Enligt Assyriska framställningar, liksom hos Ho- 

 meros, hvilar kammen antingen omedelbart pä hjelmen eller 

 bäres af en fot, som beskuggas af en fladdrande hjelmbuske. 

 Pantzaret. hvilket noga skildras vid Agamemnons beväpning, 

 och kallas Feniciskt arbete, prydes, liksom Achilles" sköld, af 

 inlagda guld-, stål- och tenn-ränder. Ett gördelspänne, sådant 

 som Menelai af Paris' pil genomborrade, har vid uppgräf- 

 ning af ett palats i Ninive kommit i dagen. En dolk häng- 

 de alltid vid Agamemnons sida, alldeles liksom i de Assyri- 

 ske konungarnes bälte. Stridsvagnen, t. ex. den hvilken ta- 

 ges af Thi'akernes fallne kung och strålade af guld- och silf- 

 verbeslag, är alldeles sådan vi ock finna på bilderna från Ni- 

 nive. Hela det Homeriska kämpasättet frän stridsvagnar, så 

 föga egnadt det bergiga Grekland och dess öar, är naturligt- 

 vis en Asiatisk egendomlighet. Liksom i Ninive, så löper 

 ock hos Homer en tredje häst bredvid de båda i redet spän- 

 da, till reserv i fall någondera stupade. Trefötter d. ä. kitt- 

 lar hängande i trefotade ställningar, sädana Hephaistos smi- 

 der, förekomma i sten utarbetade i Ninive. I denna stad 

 plägade man vid gästabud från en större bal eller kruka skän- 

 ka åt gästerne i mindre bägare, alldeles som hos Homer. 

 Ett dyrbart Idudestyg, sådant Helena har under arbete och in- 

 väfver med krigsbilder, ett sådant ock Hera bär, påminner 

 om broderierna på de Assyriske konungarnes skrud, hvilken 

 framtill har en tung sticksöm, delad i flera fält med figurer. 

 Äfven en gammal Athena-torso, förvarad i Dresden, framter 

 en dylik paryr. Då Homer säger om den stupade Trojanern 

 Euphorbos att hans, nu blodigt drypande, lockar voro "kru- 

 sade och sirligt genomflätade med guld och silfver", så är 

 denna hårdrägt fullkomligt efter modet i Egypten och Assy- 

 rien. Afven de Grekiske hjeltarne hos Homeros framställas 

 sålunda på de äldsta bildverk. Homeros hade väl sett Asia- 

 tisk lyx och rikedom förnämligast i Sardes, hvilken stad han 

 blott derföre icke nämner, emedan han försätter sig till en 

 äldre tid. Men han känner hela dess omgifning, den Gy- 

 gäiska sjön, det snöiga Tmolus och de hästryktande Mäo- 



