131 



en tid clerefter vid Spetsbergens och Grönlands isbelagda 

 stränder, och .tvertom. Från oceanens, insjöarnes och den 

 fuktiga markens yta uppstiga vattenmolekylerna till luftkret- 

 sens högre r^egioner för att, i ordets egentliga bemärkelse, vä- 

 derdrifna till långt aflägsna länder der åter afsätta sig i form 

 af dagg, regn, snö eller hagel och sålunda underhålla den 

 ständiga och nödvändiga vattningen af jordytan samt sedan 

 i bäckar, åar och floder återvända till de mindre och större 

 reservoirerna insjöar och hafvet. Men de återkomma dit 

 icke så tomhändta som de lemnat desamma. Från luften 

 medföra de gasformiga ämnen, som äro behöfliga för vexter- 

 nas näring och jordpartiklarnas upplösning, från jorden med- 

 taga de icke endast hvad de kunnat upplösa, utan äfven olö- 

 sta delar af de terränger de genomflutit, och afsätta dessa ef- 

 terhand alltsom hastigheten af deras lopp genom utbredning 

 vid mynningarne eller förminskning af sluttningen aftager. 

 Sålunda transporteras småningom, men oemotståndligt, delar 

 af jordens s. k. fasta yta ifrån högre ställen till de lägre, och 

 den jord, som trampas af nedre Egyptens innevånare, har 

 kanske för icke sä aflägsna tider tillhört Abyssinien eller Nu- 

 bien, likasom den orfikring New-Orleans utgjort delar af Klipp- 

 bergen, eller den vid Astrakhan af Waldaihöjden. Genom 

 denna vattnets stora cirkulationsprocess förändras oupphörligt 

 ännu i dag jordklotets yta, omärkligt visserligen under en 

 eller par generationer, men dock ganska märkbart under nå- 

 gra af de korta tidrymder af jordens tillvaro, som vi kalla 

 sekler. Denna förändring är dock icke den enda, ej heller 

 den största. Det behöfves ingenstädes vid kusterna af vårt 

 land, och isynnerhet vid de nordligare, någon särdeles lång 

 erfarenhet för att finna det att hafsvattnets område förmin- 

 skas eller att der, hvarest i våra närmaste förfäders tid kö- 

 larne i tropisk mening plöjde de fuktiga fälten, åkerbruka- 

 rens plog i den mest reella betydelse fortsätter denna opera- 

 tion. Tvertom behöfve vi icke heller förflytta oss särdeles 

 långt från våra hemstränder för att finna ställen, der fiskarne 

 nu hålla sina yrande samqväm i forntidens palatser, eller så- 

 som den engelska skaldinnan sjunger: 



