153 



ådagalagt att en deraf förorsakad höjning af denna ytas tem- 

 peratur med 10° F. skulle förutsätta en sådan stegring af 

 jordens inre värme att denne redan vid ett djup af 60 fot 

 under jordytan måste vara 200° F. (= 93°,3 C), ett till- 

 stånd, som ej låter förena sig med den kända tillvaron af 

 animaliskt lif i vattnet under tidigare geologiska perioder. 

 Men, såsom förf. anmärker, om ock en sådan slutsats kan 

 dragas i afseende å jordens fasta delar, är förhållandet lik- 

 väl icke detsamma för vattnet, emedan hos detta en dvlik 

 nedifrån uppåt aftagande temperatur icke är möjlig. Fråga 

 uppstår således här blott huruvida de af vatten betäckta de- 

 larne af jorden genom denna betäckning lättare eller trögare 

 förlorat sin ursprungliga värme. 1 detta hänseende anmär- 

 kes att vattnets värmeledningsförmåga är af en försvinnande 

 litenhet i jemförelse med den fasta jordskorpans; vidare an- 

 föres ett af fövf. anställdt försök till utrönande af den rela- 

 tiva hastighet, hvarmed värmet fortplantar sig genom granit 

 och genom vatten nedifrån uppvärmdt (således genom par- 

 tiklarnes uppåtströmmande), hvilket gifvit till resultat att upp- 

 värmning till samma temperatur för hvarderas öfre yta erfor- 

 drar i det närmaste samma tid eller för vattnet obetvdlio-t 

 kortare. Tagas dervid vattnets och granitens specifika vär- 

 me och vigt tillika i betraktande, så förhålla sig de genom 

 graniten och vattnet på samma tid genomgångna värmemäng- 

 derna som 1 : 2,36, hvaraf framgår att värmet genom vattnet 

 icke blifvit fördt till ytan med särdeles större hastighet än 

 genom granitmassan, om ock utjemningen af oceanens tem- 

 peratur något blifvit påskyndad af de eqvatoriala och arkti- 

 ska strömmarne. Deremot är utstrålningen af, värme ifrån 

 en vattenyta ojemförligt mycket mindre än ifrån en fast 

 kropps, hvilket förklaras deraf att det öfver den förra befint- 

 liga luftlagret är mer eller mindre mättadt med vatteng-as 

 hvilken är aterman eller ogenomtränglig för de ifrån vatten 

 utgående värmevågorna. Till följe deraf qvarhålles det af 

 vattnet upptagna värmet derstädes en längre tid, hvarföre ock 

 ,förf. anser för sannolikt att jordens afsvalning genom ocea- 

 nens vattenlager fortfarit ända till de senaste geologiska pe- 



