161 



ska manuskripter blef icke tillfredsställd, och emedan ingen- 

 ting kunnat förkomma, måste jag slutligen inse, att den af 

 Grönblad i Litteraturbladet meddelade notis var förhastad, 

 och att han sedermera icke gifvit sig tid att för sig sjelf och 

 för andra beriktiga det misstag, som den utmärkta forskarens 

 säkra öga en gång — förmodligen medan permerna ännu 

 qvarsutto på räkenskapsböckerna — hade begått. Emeller- 

 tid har jag dock icke alldeles förgäfves sysslat med dessa 

 membraner, utan bragt det förut ofullständigt ordnade i en 

 bättre ordning och dervid träffat på ett och annat, som för- 

 tjenar omtalas. 



Massan af membraner är mycket stor. Grönblad säger 

 i Suomi, att omkring 6000 häften i Senatsarkivet hade såda- 

 na perraer, och dessa bestodo, såsom omslag för tjocka häf- 

 ten, af dubbla eller flerdubbla sammansydda pergamentsblad, 

 hvarvid emellan pergamenten emellanåt voro till fyllnad in- 

 stuckna pappersblad, jemte det att tryckta blad af papper 

 stundom äfven funnos ytterst, så att fördenskull samlingen 

 icke utgöres uteslutande af membraner. Dit hör åtskilligt, 

 som jag dock ej haft tålamod och tid att bringa i någon ord- 

 ning, utan har jag, hvad detta beträffar, nöjt mig med att 

 öfvertyga mig, att dessa pergamentsblad äro handskrifna och 

 allesamman fragmenter af missaler eller annan religiös litte- 

 ratur. Ät annat har jag deremot egnat en så mycket större 

 omsorg. Men då jag nu går att korteligen redogöra för så- 

 väl de af Grönblad sjelf uttydda fynd, om hvilka ingenting 

 fullständigare härförinnan blifvit publiceradt, som resultaten 

 af mina egna undersökningar, blir det, i förhållande till myc- 

 kenheten af bokexemplar, af hvilka fragmenter finnas, gan- 

 ska få titlar, som jag kan anföra. Ty de af Grönblad hop- 

 samlade, ordnade och beskrifna verk bilda stora massor af 

 ark, men äro icke mänga, och för det mesta har jag nödgats 

 låta det bero vid att hafva saminanfört, så vidt detta icke 

 befanns förut hafva skett, och för sig placerat de genom hand- 

 stilens eller typernas och det yttre utseendets vittnesbörd, 

 jemfördt med innehållets, tillsammanhörande bladen utan att 

 hafva kunnat anteckna den icke bevarade titeln för ett så- 



11 



