164 



tiser angående den typografiska konstens äldsta produkter,, 

 som anträffas i bibliografiska arbeten, har jag dock lyckats 

 med säkerhet igenkänna och bestämma dessa inkunabelfrag- 

 menter. Hit höra: 



1) det äldsta tryckta Psalterium^ utgifvet på latin af 

 Fust och Schöff'er i Mainz år 1457. Likväl finnas endast 22, 

 mer eller mindre illafarna och till en del fragmentariska blad 

 af detta för sin typografiska skönhet berömda verk. Bladen 

 äro, såsom i alla kända exenlplar, af pergament. Det full- 

 ständigaste exemplaret, som förvaras i Wien, har 175 blad. 

 — Likasom 1457 års psalterium uppgifves (jfr Eberts Biblio- 

 graphisches Lexikon, n:o 18,152) egentligen vara ett brevia- 

 rium, som innehåller blott en del af Davids psalmer, men 

 deremot tillika andra hymner, antifonier m. m., som äro tryckta 

 med en annan, mindre stil än psalmerna, så befinnes det äf- 

 ven förhålla sig med de ifrågavarande arken. Några af de 

 på dem befintliga musiknoter äro handskrifna, men äfven 

 detta öfverensstämmer med de bibliografiska beskrifningarne 

 öfver samma psalterium, om hvilket Ebert bland annat nämner, 

 att de bekanta exemplaren i någon mån äro sinsemellan olika, 

 emedan man vid den off'entliga gudstjensten, för hvars kor- 

 sång detta praktverk varit bestämdt, på olika orter följt en 

 afvikande ritus och derföre ofta har på sädana ställen, der 

 rum erbjöd sig, infogat skrifna sångnoter. Förutom i for- 

 matet, götisk folio, i saknaden af paginanumrering, signatu- 

 rer och kustoder och i antalet af 20 rader på sidan, der de 

 större typerna blifvit använda och inga mellanrum lemnade, 

 men af 23 eller 24 på full sida, der de mindre stilarne äro 

 begagnade, ligger beviset äfven och framförallt i den full- 

 komliga likheten emellan bokstäfvernas både storlek och form 

 samt kolorering med de afbildningar, som förekomma i bi- 

 bliografiska arbeten, t. ex. på Tab. VII af de till Wetters 

 "Geschichte der Erfindung der Buchdruckerkunst" hörande 

 "Tafeln." 



2) 8 pergamentsblad, således blott en högst ringa del, 

 af Johannis de Janua sive de Balbis Summa, qvae vocatur Catho- 

 licon, som utkom i Mainz från Gutenbergs tryckeri år 1460. 



