ot 
Om blinda djur. — Af Fr. W. MäKLn. 
(Meddeladt d. 21 Sept. 1863.) 
Öfverallt i naturen finner man de organiska varelsernas 
byggnad motsvara de fysiska förhållanden, af hvilka hvarje en- 
skild art genom sitt egendomliga lefnadssätt är beroende. Denna 
beräknade organisationsfullkomlighet sträcker sig, såsom allmänt 
bekant, icke blott derhän, att hos vissa djurarter några för de- 
ras lefnadsförhållanden särdeles nödvändiga organer äro mera 
utbildade, utan äfven att mindre nödvändiga hos dem anträffas 
i en nästan alldeles rudimentär form. En närmare jemförelse 
af synorganets utbildning hos olika djurgrupper lemnar i detta 
afseende särdeles upplysande exempel, ty man finner icke alle- 
nast ögonen ovanligt stora och utbildade hos dem, som af na- 
turen äro anvista att företrädesvis under den mörkare delen af 
dygnet uppsöka sina fodoämnen, utan äfven att de djur, som 
nästan ständigt lefva i mörker, t. ex. under jordytan, hafva 
ovanligt små och stundom alldeles under huden fördolda ögon. 
Af sådana med nästan alldeles rudimentära ögon försedda djur- 
arter har man redan i långliga tider känt en hel mängd species 
och det icke blott bland de lägst stående djuren, der ett sådant 
förhållande är mycket allmännare och bland en stor delt. o. m. 
den vanliga regeln, utan äfven bland led- och vertebrerade dju- 
ren. Hela familjen Talpina bland Insectivora t. ex., hvars re- 
presentanter tillbringa en stor del af sitt lif under jordytan, ut- 
märker sig genom föga utbildade ögon och en art bland dem, 
nemligen Chrysochloris (Talpa) inaurata Wagn., har dessa or- 
ganer alldeles rudimentära och öfverdragna af den yttre huden. 
Samma är förhållandet med arterna af slägtet Spalax bland Gli- 
res. Bland de mindre utbildade vertebrerade djuren känner man 
ett ännu större antal alldeles blinda eller åtminstone med högst 
outbildade synorganer försedda arter, såsom bland ödlorna den 
grupp, hvilken blifvit kallad Amphisbaenae (på tyska Doppel- 
schleichen = Chalcidiens -glyptodermes Dum. et Bibr.); arterna 
