23 
Det tredje exemplaret, som troligen för första gången lekt 
samma vår, äger jag ännu 1 torkadt tillstånd. Att bedömma 
efter dess storlek, torde en längd af 6 tum, i stället för fyra, 
ganska väl kunna bestämmas som ett mimimum för södra Sai- 
men, hvarunder arten ej borde anses säljbar. Det största exem- 
plar som jag fångat och uppmätt, d. 23 Augusti, var af 333 
m. m:s längd (öfver 13 v. tum) samt vägde 1 skålp. 4 lod. 
Emedan NILSSON uppger braxenpankans längd i Sverge till 10 
—11 tum, vill jag omnämna, det jag i Helsingfors uppmätt 
exemplar af öfver 14 tums längd. 
Alburnus lucidus Heck. (Cyprinus alburnus L.) 
Löjor af 90 till närmare 160 m. m:s längd har jag stun- 
dom i ”Taipalsaari fångat med rinnande rom ännu i Juli månad. 
Kroppsformen af dem, som anträffas 1 södra Saimen, synes vara 
något mera långsträckt i jemförelse med de löjor, hvilka före- 
komma vid Helsingfors, men detta torde härröra af en mindre 
riklig tillgång på födoämnen. Denna fiskart tyckes nemligen hålla 
till godo med allt afskräde, som utkastas. Dess årliga tillvext 
i längd känner jag ej närmare. 
Idus melanotus Heck. (Cyprinus idus L.) 
Näst sarfven är iden onekligen den vackraste bland alla 
fiskarter i södra Saimen. Exemplaren i detta vattendrag utmärka 
sig isynrerhet derigenom framför sina samslägtingar vid hafs- 
kusten, att färgen på sidorna stöter mera i messinggult, hvar- 
jemte bröst- och bukfenorna äro högre röda. 
Längden har jag 1859 uppmätt endast af trenne exem- 
plar: 
Ett d. 13 Juli af 116 m. m:s längd, som påtagligen var 
utkläckt om våren 1858, ty jag lyckades sista dagarna af Au- 
gusti med mete erhålla ett exemplar af circa 60 m. m:s längd, 
som utan tvifvel var en unge från samma vår, emedan NILSSON 
1 sin Skandinaviska Fauna p. 309 säger, att ifrågavarande fisk 
vid slutet af Augusti uppnår en längd af omkring 2 tum; 
Ett d. 12 Juli af 193 m. m:s längd — en unge fr. våren 1857 samt 
RESO AND en JD + och af IT skålp. 2 lods vigt. 
