66 
bergen, hade redan slutat sin vandel, då menniskan, skapelsens 
herre, begynte taga sina första steg på den för hennes existens 
redan förberedda jorden. Men undersökningar och upptäckter, 
som blifvit gjorda under de senare åren, hafva, sammanställda 
med äldre observationer, framkallat vigtiga tvifvelsmål emot denna 
lära, ehuru den stödde sig på en så stor auktoritet som CUVIER, 
hvilken först utförligen utvecklade densamme. Numera synas 
geologerna vilja antaga, att slägtets äldsta representanter lefde 
samtidigt med nämnde djurarter och i allmänhet redan under 
den period, som föregick och afslöts med jordens sista stora 
gestaltningsmetamorfoser. Menniskan framträdde, med ett ord, 
icke i alluvial- utan redan i diluvialperioden, hvarunder vissa 
delar af jorden, som nu åtnjuta ett tempereradt klimat, voro 
betäckta af is, medan andra ännu lågo under vatten eller ock 
redan voro beboeliga för menskliga varelser. 
Det kan ej vara afsigten att här sammanställa de fakta, 
som tala för denna måhända af de flesta geologer numera hyl- 
lade åsigt. De allmänna resultaterna af de hithörande under- 
sökningarna i Skandinaviens torfmossor och de Schweitziska 
sjöarna, likasom af kalkstensgrottorna på flere ställen i Europa 
äro ock redan temligen allmänt bekanta. Här skall endast om- 
nämnas ett par märkvärdiga fakta, som under loppet af inne- 
varande år tillkommit för att ytterligare styrka den nya läran 
om menniskoslägtets geologiska ålder. 
I dalen af floden Somme i Picardie vid städerna Amiens 
och Abbeville hade BoUuCHER DE PERTHES sedan år 1838 sam- 
lat en stor mängd allehanda fornåldriga stenredskap. De gräf- 
des ut ur de grus- och sandlager, som hvilande på kalksten, 
här utbreda sig i parhundra fots mäktighet och derifrån material 
tages ej mindre för fästningsverkens reparation än för tegel- 
slagning och chaussébyggnad och hvarigenom genomskärningar 
blifvit gjorda från 20 till 35 fots djup. ”Tillsamman med fossila 
ben af mammut, rhinoceros, björn, hyena, häst och andra fyr- 
fota djur anträffades der en stor mängd stenverktyg; bestående 
af flintknifvar, spjutspetsar och särskilda huggredskap, mer eller 
mindre väl tillverkade. Ehuru nu dessa redskap bära alla tec- 
ken af att vara formade af menniskohänder och anträffas ej blott 
