72 
Årssammanträdet den 29 April 1864 
öppnades af HBocietetens ordförande e. o. professoren MÄKLIN, 
som dervid yttrade: 
I dag för ett år tillbaka firade Vetenskaps-Societeten sin 
tillvaro under ett fjerdedels sekel och dess dåvarande ordförande 
tog sig deraf anledning att vid förenämnda för Societeten be- 
tydelsefulla tillfälle fästa ärade landsmäns uppmärksamhet på 
det förhållande, att denna vetenskapliga förening i sjelfva verket 
icke är någon akademi samt att man tillfölje deraf äfvensom 
på grund af flere för henne mindre gynsamma omständigheter 
ansenligt nödgas mnedsätta de anspråk 1 andra länder kunna 
ställas på likartade institutioner. Vi våga hoppas att de upp- 
lysta och högtärade gäster, hvilka genom sin härvaro bevisa 
sitt välvilliga deltagande för Societetens fortgång och framtida 
utveckling, tagit detta i öfvervägande och icke skola underskatta 
de sträfvanden dess medlemmar äfven under det sednast förflutna 
året sökt ådagalägga. Den 7:de tomen af Acta societatis scien- 
liarum fennice, som utkommit under loppet af sistlidne höst, 
bär ett intyg deröfver, att Societeten, oaktadt det ringa del- 
tagande hon åtnjuter från den finska allmänhetens sida och de 
ytterst fåtaliga bidrag, som lemnats henne från fremmande hän- 
der, likväl fortfarande bemödat sig att motsvara sin bestämmelse. 
Undersöker man närmare förhållandet i andra länder, skall man 
genast finna, att vetenskapliga föreningar der emottaga väsendt- 
liga bidrag från skilda håll, till antalet stundom öfverstigande 
dem, föreningens egna medlemmar hunnit producera; i vårt land 
deremot, der vetenskapliga sträfvanden och isynnerhet speciel 
vetenskaplig forskning hittills vunnit föga insteg, ser sig en 
likartad institution i alla afseenden nästan uteslutande beroende 
af universitetet. Alla anspråk man ställer på en större verk- 
samhet af finska Vetenskaps-Societeten, riktas således temmeligen 
direkte på landets högskola. Universitetets lärare-personal är 
