74 
tjusning, men med den sista tömda droppen ur glaset dränkes 
i glömskans sköte af åhörarne, måhända äfven af talaren, den 
sanning dessa ord i sjelfva verket kunde innebära. De granna 
talen — de förklinga dessutom inom hemmets knutar och skulle 
ett eko af dem återljuda t. o. m. bort om Skandinaviens grän- 
ser, så är det ej toma ord, utan det är handling som höjer en 
nation i andras ögon. Det är visserligen onekligt, att Finlands 
folk för att förskaffa sig bildade och redbara tjenstemän, upp- 
offrar ganska betydligt på skolan och det isynnerhet på dess 
högsta form, nemligen på universitetet; det finska folket har 
med beredvillighet derjemte omfattat folkundervisningen och med 
naturlig förkärlek understödt sträfvanden för finska språkstudier 
och genom dessa berömvärda handlingar för höjandet af hela 
nationens bildning, hvarigenom det småningom tillegnar sig re- 
sultaterna af de forskningar inom vetenskapernas område, som 
blifvit anställda 1 andra länder, förtjenar det all aktningsfull 
erkänsla. Det finnes likväl ännu en skyldighet, en pligt som 
förnuftet tilldelar hvarje nation, det är nemligen att gemensamt 
med de öfriga befordra och understödja just dessa detaljerade 
vetenskapliga forskningar, på hvilka hela mensklighetens suc- 
cessiva — och inom detta sista sekel nog märkbara — framåt- 
skridande grundas, och det är efter delaktigheten i detta ge- 
mensamma arbete, som de skilda nationernas förtjenst för bild- 
ningens framåtskridande hufvudsakligen uppskattas. I detta af- 
seende har Finland hittills dock lemnat högst ringa bidrag och 
den förening, som är stiftad uteslutande för detta ändamål, upp- 
bär, såsom jag haft äran omnämna, af samhället ett så ringa 
årligt understöd, att det icke ens varit tillräckligt att betäcka 
dess nödvändigaste utgifter. Att på något sätt derjemte fram- 
kalla och med sina tillgångar understödja vetenskapliga forsk- 
ningars anställande, har för Societeten naturligtvis varit alldeles 
omöjligt. Särdeles angenämt hade det derföre varit för mig att 
vid detta tillfälle på Societetens och på vetenskapens vägnar 
haft anledning att för Finlands ständer, som efter en lång tide- 
rymd af femtio år engång åter sett sig i tillfälle att verka för 
landets utveckling och kultur, äfven hembära en skyldig tack- 
samhetsbetygelse för deras ådagalagda medverkan till höjandet 
