54 
framställa det hufvudsakligaste af den såkallade Darwinska ska- 
pelseteorin, utan derjemte yttermera fästa naturforskares upp- 
märksamhet på några förhållanden i naturen, som nästan helt 
och hållet förbises isynnerhet af dem, hvilka utsträcka gränsen 
för individuella afvikelser alltför långt. 
innan jag likväl öfvergår till en framställning af innehållet 
i det Darwinska arbetet, anser jag det nödvändigt att fästa 
mina högtärade åhörares uppmärksamhet på det förhållande att 
DARWIN i sjelfva verket icke är den första upphofsmannen till 
den af honom dock vida fullständigare och på ett alldeles egen- 
domligt sätt framställda läran, att naturen eller skaparen ur- 
sprungligen endast frambragt några ytterst enkla organiska va- 
relser, infusjonsdjur eller alger, samt att dessa genom yttre na- 
turnödvändigheter, för hvilka jag utber mig att längre fram när- 
mare få redogöra, småningom utbildat sig till allt högre orga- 
niserade varelser, så att åtminstone en del under loppet af mil- 
lioner år gradvis förändrat sin inre byggnad äfvensom sin yttre 
form till maskar, insekter, fiskar, paddor, krokodiler och apor 
samt slutligen antagit den förädlade gestalt, under hvilken men- 
niskan nu uppträder som envåldsherrskare öfver -— sina sam- 
slägtingar på jorden. Grunddragen af denna lära framställdes 
nemligen åtminstone redan 18097) af LAMARCK (i Philosophie 
Zoologique samt sedermera 1 Introduction de IV Histoire naturel- 
le des animaux sans vertébres, 1815, I, 160—212) och lik- 
artade åsigter publicerades äfven af GEOFFROY NSAINT-HILAIRE 
1828 och af flere andra. 
I öfverensstämmelse med den ringa kännedom man ännu i 
början af det nittonde seklet ägde om de lägre djur- och vext- 
arternas organiska byggnad, ansåg LAMARCK möjligheten för de 
första varelsernas uppkomst ganska lätt. Han framställde nem- 
ligen den hypotesen, att den allmänna attraktionskraften, under 
en troligen äfven för honom sjelf obegriplig inverkan af värme 
och elektricitet tillsammans förenat geléartade ämnen i vatten 
och på fuktiga ställen, hvaremot dessa genom repulsionskraftens 
”) Arternas föränderlighet torde redan förut blifvit framhållen af DE- 
MAILLET och andra; innehållet af deras arbeten känner jag likväl icke när- 
mare. 
