108 
Att emellertid i verkligheten millioner individer åtminstone under 
tusendetal år med hvarandra öfverensstämt i alla väsendtligare 
karakterer, som enligt den vanliga uppfattningen tillkomma en 
art, är bekant; oaktadt alla DARWINS oppositioner emot arternas 
tillvaro och oaktadt hans förhoppning att vetenskapen skall be- 
frias från det, som kallas species, torde derföre ganska få kunna 
öfvertygas derom, att i naturen icke finnas djurarter sådana 
som t. ex. björnen, vargen, räfven, tjädern, orren m. fl. Den 
förklaring derjemte författaren sjelf försökt lemna öfver en arts 
skenbara tillvaro, derigenom att stamformen wuttränges genom 
den förbättrade eller förädlade rasen, synes så mycket mindre 
tillfredsställande, som hvar och en känner och vet, att hela jor- 
dens yta ännu i denna stund är full af infusionsdjur, maskar, 
insekter o. s. v. Hvem kan väl dock bestrida, att det ej äfven 
för dessa varelser varit vida angenämare och för deras tillvaro 
mera betryggande att tillsammans med sina stambröder bilda sig 
för en sambhällsställning, som berättigat dem att åka i vagn, 
istället för att kräla i stoftet. Jag vågar ännu tillägga, att den 
Darwinska teorin, grundad på såkalladt naturligt urval, så för- 
nuftig den-i första ögonblicket än kan synas, i sjelfva verket i 
sig innebär en väsendtlig motsägelse. Förändrade förhållanden 
eller egentligen sagt proportionstalen inom den organiska verlden 
i ett land hota en art med total undergång, men lemna likväl 
åt de individer, som äro disponerade för en viss gynsam ut- 
vecklingsriktning, rådrum att medelst knappast märkbara nyan- 
seringar under tusendetal år lämpa sig efter dessa förändrade 
förhållanden. Såsom ett direkt bevis emot den allmakt DARWIN 
tillskrifver s. k. naturligt urval att omgestalta arterna, vill jag 
tillika anföra, det jag på det noggrannaste jemfört t. ex. ett 
från trakten af Dresden medfört exemplar af den vanliga stack- 
myran (Formica rufa) med sådana, hvilka blifvit insamlade i 
Finland, utan att kunna upptäcka den ringaste afvikelse dem 
emellan. Enligt DARWINS teori leda emellertid alla individer af 
wenn auch nicht ausnahmslos, doch vorherrschend äberall vorkommen, 
obwohl sie jetzt im Pflanzen-Reiche selbst nur als Ausnahmen erscheimen 
und im Thier-Reiche noch uberhaupt kaum bekannt sind." BRONN i Schluss- 
wort des Ubersetzers till hans öfversättning af DARWINS arbete, sid. 503. 
