120 
som stå i strid med de resultater, hvartill andra naturvetenskaper 
ledt sig 7). Att gletschrarne på Alperna och andra berg äfvensom 
i den högre norden fordom haft en större utbredning, torde ej 
kunna vederläggas, emedan obestridliga fakta tala för en sådan 
åsigt. En större mängd vattenånga har troligen efter sednaste 
jordrevolution kondenserat sig i fast form på dessa kallare plat- 
ser, men dimmorna hafva sedermera minskats, isfälten vikit för 
solens inverkan och klimatet i den mellersta, sedermera äfven i 
den nordligare delen af Europa har redan genom landets odling 
småningom betydligen blifvit förmildradt. Flere af det mellersta 
Europas naturalster hafva härigenom kunnat utbreda sig högre 
emot norden och några djurarter t. ex. renen, som fordom före- 
kommit t. o. m. i Tyskland och Frankrike, hafva — måhända 
dock hufvudsakligen af brist på födoämnen — småningom varit 
nödsakade att lemna dessa trakter eller blifvit utrotade. En 
sådan något kallare period i den tempererade zonen är tänkbar; 
förutsättningen af en isperiod, som utbredt sig öfver hela ytan 
ifrån norden ända till Caucasus och Himalaya torde sakna veten- 
skapliga stöd, och att en sådan sträckt sig utmed vissa längd- 
grader öfver jorden, som inom 24 timmar vänder sig omkring 
sin axel, tillfölje hvaraf de isotermiska linierna åtminstone när- 
mare equatorn äro temmeligen parallela med breddgraderna, är 
enligt vår uppfattning orimligt. Låtom oss likväl anse det orim- 
liga för rimligt och närmare betrakta de slutsatser, som måste 
dragas på grund af detta antagande. Under denna amerikanska 
isperiod måste arterna åtminstone i norden redan haft samma 
form som under närvarande tid, emedan dessa 46 species på 
+) Vi vilja emellertid här anföra BRONNS åsigt om dessa isperioder: 
»Aber welchen Grund haben wir zu glauben, dass es viele solcher Eis- 
zeiten, dass es deren in allen Erd-Perioden gegeben, und insbesondere 
dass die Verbreitung bewirkenden Ursachen in allen Perioden eine univer- 
selle Verbreitung der herrschenden Formen bis in den letzten Winkel der 
Erde vermiltelt haben, ehe wieder irgendwo neue Formen entstanden, und 
dass nie ein Theil der Erde in dieser Hinsicht auf seine unabhängige Weise 
rascher oder langsamer als der andre fortgeschritten seye? Diese Erschei- 
nung ist so befremdend, dass sie, so lange sie nicht als eine nothwendige 
nachgewiesen ist, trotz DARWIN's Erklärungs-Versuch die ganze Theorie 
hedroht." 
