124 
med skilda raser af den vanliga hunden, och de ytterst olika 
benämningar skilda folkstammer tilldelat detta husdjur, t. ex. 
koira, hund och sobaka (sabaka), vederlägga icke heller denna 
åsigt "). 
Hvad här blifvit sagt om hunden gäller nästan lika myc- 
ket vår tama boskap och fåret. Af slägtet £os finnas nemligen 
likaledes ännu vilda arter spridda i de aflägsnaste delar af jor- 
den, och ehuru man ganska väl känner, att några af dessa icke 
haft någon andel i uppkomsten af de många tama formerna, så 
är det likväl påtagligt, att icke alla härstamma från ett enda 
ursprungligt species, då man ännu på Borneo och Java känner 
en art Bos Banteng Rafil. (= leucoprymnos Quoy et Gaymard 
= sondaicus Möller et Schlegel) och i Indien 5. gaurus Traill., 
hvilka stå mycket nära till den sammansatta arten B. taurus 
L. DARWIN förmodar dessutom sjelf, att Zebu-oxen härstammar 
från ett skildt species. Man känner derjemte, att detta genus 
redan under den såkallade diluvialperioden haft en mycket vid- 
sträckt geografisk utbredning, således öfver flere skilda zoologi- 
ska områden, och i torflager har man t. o. m. i sydligaste delen 
af Skandinavien funnit skallar m. m. af numera åtminstone i 
vida tillståndet utgångna oxarter, såsom af Bos primigenius Bo- 
”) Jag har ansell det nödigt att framhålla förenämnda förhållanden 
beträffande hunden, emedan det äfven i Finland är den vulgära åsigten, 
att alla dess raser uppkommit af samma art; DARWINS arbete har deremot 
icke gilvit någon anledning, dertill, emedan författaren uttryckeligen för- 
klarar, att det af geografiska och andra skäl synes troligt, att den tama 
hunden härstammar från flere vilda arter. DARWIN betviflar endast, na- 
turligtvis i öfverensstämmelse med sin teori, att dessa raser eller arler 
förekommit fritt i naturen med deras nuvarande utseende. Ehuru det nog 
är möjligt, alt en eller annan ras på många sätt degenererat vid ett ona- 
turligt lefnadssätt i det tämda tillståndet, måste man dock förutsätta, att 
de typiska formerna, d. v. s. de som icke äro bastarder, ursprungligen 
haft ungefär samma form som för det närvarande, ehuru det måste med- 
ges atl några af dessa icke äga ett likartadt utseende med nu i vildt till- 
stånd förekommande arter af detta slägte. Men ägde man t. ex. man- 
drillen såsom husdjur och vore alla arter af slägtet Cynocephalus utgångna 
i deras vilda tillstånd, skulle de flesta säkerligen påstå, att i naturen dock 
aldrig förekommit apor af ett sådant ulseende. Många likartade exempel 
kunde framhållas. 
