130 
endast och allenast genom hybridisering af skilda stamformer 
och har icke af författaren låtit inbilla sig, att den ifrågavarande 
rasen blifvit frambragt endast genom urval. De förändringar 
menniskan åstadkommit med åtskilliga djurarter måste i sjelfva 
verket reduceras derhän, att hon dels genom slafveri och tvång 
till ett onaturligt lefnadssätt af i den fria naturen förekommande 
resliga och modiga men vilda arter frambragt vanslägtade, nöd- 
vuxna, nedslagna och fega afkomlingar, dels genom kroasering 
framkallat, såsom vi redan ofvanföre anfört, variabla mellanfor- 
mer eller stundom t. o. m. onaturliga missbildningar £). Kan 
väl detta från vetenskaplig synpunkt betraktas såsom ett bevis 
och ännu dertill såsom det förnämsta och nästan enda derpå, 
att i den fria naturen de lägsta liksom de högsta former fort- 
+) En anonym insändare, hr N. N., har i Litterär Tidskrift 6 hält., 
Helsinefors 1864, anfört några fakta, hvilka enligt hans åsigt i främsta 
rummet tala för den Darwinska läran samt säger bland annat följande: 
Hunden som af alla djur måhända längst varit under menniskans vård 
ger elt ännu frappantare exempel på menniskans förmåga alt förändra och 
alt jag så må säga omskapa. Menniskan har behöft dem för att värja 
sig för rofdjurs anfall, för att skydda sina hjordar, för alt användas (till 
jagt, för alt uppsöka älbara, under jordens yta befintliga svampar; hon 
har velat bilda dem stora och små, långhåriga och nakna och hon har 
genom anordnande af för ändamålet passande medel småningom framkallat 
de vanor och de förändringar hon åstundal. Formen af de bundar som 
nu finnas har också derunder blifvit sig så olik, att man numera svårligen 
kan' tänka sig dessa som ell species.< Då man ser dylika påståenden 
måste man hetvifla all hr N. N. med tillbörlig uppmärksamhet genomläst 
det första kapitlet af DARWINS arbele, hvarest den förutsällningen ultalas, 
att den tama hunden härstammar från ursprungligen skilda arter. Med 
anledning af hr N. N:s yttrande, att menniskan gjort hunden naken, vilja 
vi tillika med några ord omnämna, alt den hårlösa hunden (Canis caraibi- 
cus Less.), som af Linné utan någon grund blifvit kallad Canis familiaris 
aegyptius, är den ena af de tvenne arter, om hvilka v. Tsenupr bevist all 
de ursprungligen tillhört Amerika; CorzumBus anträffade den på de vest- 
indiska öarna, CorRTEZ i Mexico och PizArRrRo i Peru. Denna ursprungligen 
skilda art torde således icke stå i något förhållande till transformation af 
2amla verldens bundraser. AU hunden på erund af medfödda anlag kan 
dresseras till åtskilligt, 1. ex. all uppsöka tryffel, kan dock säkerligen icke 
tillskrifvas menniskan som förlienst, och framgår detta redan deraf, alt 
icke allenast skilda hundraser, utan äfven svinet kan dresseras till tryffel- 
jagt. 
