154 
Den första — d. v. s. den på de trilingua monumenten 
mest till venster befintliga — och enklaste arten af kilskrift, 
har, sedan förnämligast Lassen och Benfey banat stigen, funnit 
sin nyaste interpret i FR. SPIEGEL, hvars arbete , Die altpersi- 
schen Keilinschriften, im Grundtexte mit Ubersetzung, Grammatik 
und Glossar" utkom i Leipzig 1862. En strängt kritisk läsning 
af denna skrift är så mycket betydelsefullare, emedan, såsom 
man erinre sig, densamma ännu är det förnämsta medlet, hvar- 
igenom kännedom af de två öfriga arterna, hvilka ega en vida 
rikare och vigtigare litteratur, möjliggöres. Nu kan den som 
känner Spiegels namn näppeligen befara, det äfven han jagat 
efter en illusion, griper molnet för gudinnan. Resultaten af hans 
undersökningar äro fastmer så tillförlitliga, att en annan, icke 
mindre auktoritet, LEPsrus, hufvudsakligast på grund af dem, 
sett sig i stånd, att gifva en konseqvent trausskription för det 
(Persiska) språk, hvarpå Darii Hystaspis proklamationer for- 
dom inristats i klippans trogna barm. Lepsii arbete, slutande sig 
till andra dylika, hvarigenom han monografiskt utvidgar och 
emenderar sin redan 1855 i första upplagan utgifna skrift: ,,Das 
allgemeine Linguistische Alphabet", ingår i sista tomen af Preus- 
siska Vetensk. Akademiens akter (Berlin 1863) p. 385—412, 
under titel: ,Uber das Lautsystem der Persischen Keilschrift'. 
Föröfrigt bör anmärkas, att tillochmed de mest fanatiske veder- 
sakarne, redan långt för detta tvungits till medgifvandet, att den 
Persiska kilskriften, såsom af alfabetisk natur (ungefär 40 tec- 
ken) och kontrollerad af kända språk — Zend, Nypersiska — 
vore till viss grad läsbar och förklarlig, något hvilket de, en 
revanche, så mycket envisare velat bestrida med hänsyn till de 
densamma på flera minnesmärken vidfogade dubbla parafraserna 
i syllabariska skriftarter. 
Dunklast och mest komplicerad (245 tecken, deribland 
23 s. k. polyfoniska) är den tredje eller Assyriska kilskrifts- 
arten. Och likväl kan man med full sanning säga, att insigten 
i dennes gåtor är öppnad, tillgänglig. Vetenskapen har firat en 
triumf, knappt mindre herrlig och vördnadsbjudande än den, då 
Champollions snille eröfrade nyckeln till den Egyptiska hiero- 
glyfiken, hvarmed också denna har ett aflägsnare slägttycke. En 
