comme le véritable chef de la pléiade d'orientalistes pour lesquels 
il a fallu eréer le nom d'assyriologues, mot nouveau justifié par 
importance de leurs travaux et des résultats obtenus. En con- 
séquence . . I'Tnstitut de France .. décerne å M.le docteur JULES 
OPPERT le prix biennal de vingt mille francs." 
Till de med så utmärkt framgång krönta bemödandena, att 
i sammanhängande och systematisk öfversigt framställa lagarna 
för ej mindre det Assyriska, än det Persiska stenspråket, fanns 
redan tidigare ett motstycke, beträffande den i ordningen andra 
kilskriftsarten. Engelsmannen Norris, prefekt i Brittiska mu- 
seum, granskande och fortbyggande på de likartade forskningar, 
hvilka anställts förnämligast af hans landsman Rawlinson, af 
Dansken Westergaard och af Fransmannen De Saulcy utgaf 
för första gången den vidlyftiga parafrasen af inskriften på Bi- 
histun klippan i text och öfversättning, åtföljd af grammatik och 
ordbok. Jag har på annat ställe ") lemnat några antydningar 
om detta arbete, hvilket ingår i Journ. of the roy. asiat. Soc. (Lon- 
don 1855). Vol. XV. XVI. Här må blott korteligen erinras, att 
Norris kom till samma öfvertygelse, hvilken hans föregångare 
uttryckt eller den, att det behandlade språket vore Turanskt. 
Hans recensent HOLTZMANN sökte deremot med utsöktaste lär- 
dom bevisa, det förklaringen borde ske genom analogier ur den 
Ariska språkstammen; äfven detta arbete har genom sin genom- 
trängande kritik positivt gagnat kilskriftsforskningen. Frågan 
blef derefter under några år ifrigt ventilerad af de utmärktaste 
vetenskapsmän. Man eger i ämnet utlåtanden och förnyade un- 
dersökningar af RAWLINSON, HINCKS, DE SAULCY, ÖPPERT, MÉ- 
NANT m. fl., att ej nämna den alltför svärmiske M. NIEBUHR 0. 
a.; de gifva enstämmigt Norris rätt emot Holtzmann. Också 
BENFEY 55) samt nu sednast LEPsrus (ehuru endast med ett ,. wahr- 
scheinlich"' och i förbigående) hafva uttalat sig till förmån för 
Turanismen. 
Här en mellanmening. Under påpekadt förhållande synes 
det nog båldstort, att utan närmare sakkännedom eller, må vara, 
5 I Lilteraturbladet för 1861. 
+) Se denna Öfversigt, V., p. 274. 
