160 
är. Hade Romarne i sin historia och statslära infört maximen 
»propria laus sordet", hvilken de följde i det enskildta lifvet, 
så skulle de väl sluppit äran att föda Scipioner, Catoner, Cae- 
sarer och hela denna långa rad af män, för hvilka , det eviga 
Rom" och ,förfädrens bedrifter" voro tvenne trosartiklar. Ma- 
gyarens ,stolthet" har öfvergått till ett ordspråk, men står han 
väl derigenom komprometterad i Europas folksal? Må Finnarne 
höja fast till stjernorna t. ex. sin Kalevala, desto resligare skola 
de sjelfve vexa. Och kommer en dag, då forskningen lyckats 
bevisa den satsen: att våra äldsta stamförvandter, om ock endast 
som dibarn varit med vid verldskulturens första segrar, så vill 
jag se den Finne, som icke gläder sig deröfver. Tillochmed en 
glädje i hoppet, att något sådant skall kunna bevisas, är icke 
oberättigad och allraminst att skratta åt. Dock i allsköns lugn 
antaget, såsom hr Ahlqvist vill och tvertemot hvad jag lifligt 
känner, att det kan vara likgiltigt för Finska folkets framtid och 
ära, hvar dess vagga stått, hvar det har sitt urhem, hvarifrån 
det kommit — ty autoktont är det sannerligen ej —, så måste 
vi dock slå hand åtminstone derpå, att dessa spörjsmål icke äro 
likgiltiga för den Finska språkforskningen. 
I betraktande af de vittnesbörd, som redan afgifvits i sa- 
ken, kan man säkert förutsäga vetenskapens slutliga utslag an- 
gående hypotesen om ett Turanskt monumentalspråk. Det blir 
jakande. Hittills studerade detaljer, hittills erhållna resultater 
må erkännas icke vara fullt afgörande. Skälet är, att de stöda 
sig på ett relativt nog litet pensum behandlade och förklarade 
texter. Man bör minnas, att sådana ännu gömmas i massa i 
Brittiska museum, deribland ett slags lexikaliska språktabeller 
af högsta intresse. Oppert afgaf redan för några år tillbaka 
den förklaringen, att han ärnar edera sagde tabeller, samt att 
han i sådan afsigt idkar , Uralsk filologi". Sysselsatt med re- 
daktionen af det stora verket ,,Expédition scientifique de Me&so- 
potamie" och strängt upptagen af sina mera brådskande Assy- 
riska undersökningar, har han tills dato icke hunnit infria sitt 
löfte "), men vi ega på förhand hans uttryckliga försäkran, att 
”) Är det ej liksom bodde i detta fördröjande en fråga, huruvida 
icke någon ung, filologiskt underbygd Finne, pro gloria patriae, vore hugad, 
