175 
grundliga erfarenhet satte honom i tillfälle att i hvarje fall pröfva 
hvad som ännu var tillgängligt för konstens tillgörande eller 
icke, likväl räddade tron på medicinens höga kallelse, blef det 
hos mången yngre, hvars krafter ännu vore opröfvade, ett an- 
taget sätt, en viss jargon att visa sig hylla denna skepticism. 
Det var ju modernt! Det är alltid lättare att åtnöja sig med 
tviflets halfhet eller att smickra sig med skepticismens kalla lik- 
giltighet, än att arbeta sig fram till sanningens fulla erkännande. 
Denna från en del af Wiens vetenskapliga läkare utgångna skep- 
tiska riktning, så litet den uppmuntrade till fortsatta forsknin- 
gar, har likväl varit för vetenskapen gagnelig, i det den in- 
skränkte det dittills vanligen öfverflödiga och onödiga medika- 
mentsbruket, samt tjenat till att så mycket grundligare studera 
vissa vigtiga läkemedels bruk. Man har väl tillskrifvit homeo- 
pathiens icke långt förut skedda uppträdande ett vigtigt infly- 
tande på det minskade förtroendet till den medikamentösa be- 
handlingen. Likväl var den vunna djupare insigten i flere sjuk- 
domsprocessers lagbundna fortgående utbildning den egentliga or- 
saken till tviflet hos många vetenskapliga läkare på flere förut 
som osvikliga ansedda läkemedels gagn. Äfven det allt mer 
växande behofvet att på experimentel väg söka utreda läkemed- 
lens inverkan, bidrog dertill att förminska tron på deras krafter, 
då man icke kunde finna någon förklaringsgrund dertill. Ut- 
vecklingen af denna experimentella therapi har emellertid ledt till 
studium af en stor mängd specifika ämnen d. v. s. sådane, hvilka 
i bestämda sjukdomar framkalla positivt välgörande verkningar, 
såsom t. ex. kinin i frossa. Äfven den lokala behandlingen 
kom derigenom 1ill sin rätt. Många sjukdomar, hvilka hän- 
fördes till allmänna orsaker och betraktades såsom konstitutio- 
nella, fingo sin förklaring, såsom endast uttryck af lokala störin- 
gar. I stället att de förut underkastades en ganska ingripande 
behandling, bekämpas de nu med enkla lokala medel såsom t. ex. 
mänga utslag hos barn. 
Då man fordom trodde att man genom användandet af 
läkemedel kunde afbryta en sjukdomsutveckling, har man nu 
kommit till insigten derom att en stor mängd sjukdomar äga en 
viss typisk gång, hvilken icke kan hindras, utan naturnödvändigt 
