178 
mer eller. mindre omedvetna fruktan för döden, hvilken bor i 
de flesta menniskors innersta och som icke förhindras genom 
dess fördöljande, motarbetar läkarens tillgörande. Tvertom, der 
menniskan vunnit det lugn för sitt samvete, hvilken endast fri- 
den med Gud kan gifva, återspeglar sig detta lugn under hela 
hennes sjukdomskamp. Genom att rätt uppfatta sin ställning till 
den sjuke, såsom sjelf en inför Herren ansvarig personlighet, skall 
läkaren se en af de skönaste sidorne i sitt kall öppna sig för sin 
blick. Detta deltagande för den sjuke såsom en medbroder, 
hvilka hvardera måste mötas i evigheten, skall mer än annat 
förädla hans tillgöranden. Mer än konstens åtgärder skall hans 
personliga inverkan och beröring utöfva ett stort, hälsosamt in- 
flytande på den sjuke och hans omgifning. Att vinna ett så- 
dant inflytande dertill fordras framför allt, att läkaren sjelf skall 
vara genomträngd af den rätta menniskokärlekens eld och äga 
kraft att i ord och handling utöfva densamma. 
Om man sammanfattar hvad nu blifvit yttradt, se vi, att 
inom läkarekonsten finnes en innerlig förening af veta och handla, 
en förening, som i sitt fruktbringande förhållande till menskligheten 
är på det närmaste sammanvuxen med läkarens individuella per- 
sonlighet. Ju mer han gör sig förtrogen med mångsidigheten i 
sin konst, med dess outtömliga innehåll och dess under vexlande 
former städse återkommande beröringspunkter med mensklig- 
heten, desto mer skall den verkliga erfarenheten i lifvets skola 
komma honom till del. Om någon, så är läkaren beroende af 
en skarp uppfattning af de individuella förhållandena. Likväl 
är det en så vanlig föreställning, att det är efter ett visst gsehe- 
ma, som han handlar. Den fördomen är så allmän, att hvarje 
sjukdom har sin gifna behandling och att när sjukdomens namn 
är gifvet, läkemedlen derför säga sig sjelfva. Må detta vara sagdt 
till svar på frågan, om läkarene äro behöflige. Hvartill skulle 
läkarene öfverbufvud vara behöflige, när vår tid hoppas med 
samma ifver att finna universalmedel, som i fordna dagar alke- 
misterne konsten att göra guld. Universalmedel, hvilket herrligt 
fält för mensklig spekulationsande och lättrogenhet! Vi se huru 
i de stora kulturländerne det ena medlet uppträder efter det 
