133 
vilkor att, med afseende å kroppsvärmens höjd öfver det normala, 
bestämma mängden af det värme som kan undandragas organis- 
men och den temperaturgrad af vattnet, som till detta ändamål 
bör begagnas. Ty efter denna olika temperatur uppstår en 
ganska olika inverkan på kroppen. Hvar och en vet, huru 
vid ett bad af betydligt lägre temperatur än hudens, ungefär 
15—18? C. t. ex., man först känner en hastig obehaglig kyla, 
huden drager sig tillsammans, hvarigenom den s. k. gåshuden 
uppstår, andedrägten hindras och blir kort, samt pulsen sjunker. 
Lemnar man ett sådant bad hastigt, så inträder en annan grupp af 
fenomener, den s. k. reaktionen. Huden rodnar och blir varm, 
pulsen höjer sig, andedrägten blir påskyndad och en större lif- 
lighet visar sig såväl'i hjernans, som de vegetativa organernas 
verksamhet, behofvet af föda stegrar sig o. s. v. För att fram- 
kalla denna välgörande verkan, är det nödigt att noggrant upp- 
märksamma denna reaktions förmåga, hvilken är olika efter olika 
ålder och individualitet, då vi se att, vid för lång inverkan af 
vatten, reaktionen hindras eller inträder först sentida och det 
ofta med yttersta, stundom till och med förstörande häftighet. 
Rörelse och isynnerhet gnidning befordrar inträdandet af reak- 
tionen, ty deraf höjes den lokala värmebildningen, hudens ka- 
pillarer uttänjas och en starkare blodströmning till kroppens yta 
äger rum. Att under köldens inflytande tillika en retning af 
hudens känselnerver äger rum, kan väl icke förnekas, då vi se 
mångfalldiga reflexrörelser uppkomma, hvilka icke kunna vara 
annat, än en återverkan från nervsystemets centraldelar och 
hvarigenom man lättast kan förklara en del af reaktionsfeno- 
menerne. 
Vi nämnde, att läkarekonsten har i vattnet det yppersta 
medlet att framkalla temperatur-skilnader och att han deri- 
genom kan mäktigt ingripa i kroppens värmebildning samt de 
dermed sammanhängande processer, hvilkas vigt vi i det före- 
gående antydt. Läkaren kan derföre icke blott inskränka den 
stegrade kroppsvärmen, när den i feberns glöd hotar att förtära 
organismen, utan han kan äfven stegra de regulatorer, hvilka 
hon äger i hudens och njurarnes derunder ofta störda verksam- 
het. Detta mål vinnes vid vattenbebandling på olika vägar, 
