»IHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BANU 13. AFD. IV. S.O i). 7 



Sekundära sexualkaraktärer. 



Sekundära sexualkaraktärer möta vi af mångfaldig art hos 

 Acridiodea, då könen förete oanska betvdlioa vttre olikheter. 

 Här kommer iag endast att ta^a i betraktande tvänne slao-, 

 hvilka förut ej tillräckligt beaktats. 



1. Hauliga (Stridulationsorgan). 



Liksom inom Locustina och Grvllina finner man stridu- 

 lationsförmågan allmänt utbredd äfven inom Acridiodea. Ljudet 

 frambringas dock hos dessa på ett helt annat sätt än hos de först- 

 nämnda. Hos Locustiner och Grylliner åstadkommes det, som 

 bekant, genom en lokal friktion mellan elytra. Ett bestäradt 

 ställe af vingen har i afpassning härefter starkt modifierats 

 och differentierat sig till ett specifikt stridulationsorgan, en 

 s. k. area stride^is, hvilken hos Locustinerna ligger nära inre 

 randen af täckvingen och omedelbart vid basen. Vi veta, att 

 -det företrädesvis blott är hannen, som frambringar ljud och 

 iiger ett särskildt ljudorgan, hvarför detta är att betrakta som 

 en hanlig sekundär sexualkaraktär. 



Hos Acridiodeerna, der stridulationen, som bekant, i all- 

 mänhet åstadkommes genom baklårens friktion mot täckvin- 

 garne, finner man äfvenledes en särskildt differentierad area 

 ■stridens, som utgöres af ett för stridulationen på ett eller 

 tinnat sätt modifieradt vinrfält. Den förändrino-, som träffat 

 vingfältet, består antingen deruti, att dess »nerver» blifvit ut- 

 rustade med små, fina tubcrkler [Steteophyma grossum)^ eller 

 <leruti, att fältet endast erhållit större utsträckning, och dess 

 tvärnerver blifvit mera regclbimdna, starkare och mera upp- 

 höjda (Stenobothrns). I sistnämnda fall är baklårens insida 

 väpnad med en rad af fina tuberkler, som till sitt utseende 

 ^fverensstämma med dem på vingådrorna i areÄ stridens hos 

 Steteophyma grossum och kompensera dessa. 



Area stridens är hos olika arter af Acridiodea förlagd till 

 t^lika vingfält, och uppkomma härigenom väsendtliga olik- 

 heter i stridulationens art och stvrka. Aldrig lio-ger stridu- 

 lationsarean nära inre randen af vingen, utan är det i allmän- 

 het diskfältet eller subcostalfältet, som härtill modifierats. 



