JL antopodcrnas grupp har på senare tid gjorts till föremål för 

 grundliga undersökningar af utmärkte forskare, bland hvilka 

 isynnerhet Prof. Anton Dohrn i sin bekanta monografi ^) öfver 

 de i Medelhafvet funna formerna stält denna grupp i en ny 

 belysning, som framdeles torde gifva uppslag till en vida 

 säkrare uppfattning af dess frändskapsförhållanden än den för 

 närvarande rådande. Såsom ett allmänt resultat af hans under- 

 eökningar framgår obestridligt, att Pantopoderna visa en från 

 öfriga Arthropoders så afvikande struktur, att man med fog 

 kan betrakta dem såsom en klass för sig, af samma rang, hvad 

 isolerineen från öfriffa former beträffar, som de öfrioa Arthro- 

 podklasserna. A andra sidan framhåller Dohrn -) med full 

 rätt, att strukturförhållandena inom denna grupp äro så en- 

 formiga och de enskilda arterna så nära befryndade med hvar- 

 andra, att i detta afseende hela gruppen är jemförlig med t. ex. 

 en Crustacé-familj. För Pantopodgruppen sammanfalla derför 

 de systematiska begreppen: familj, ordnhtg och Mass. En 

 sådan nära slägtskap formerna emellan plägar anses känne- 

 teckna en jemförelsevis ny, i liflig artbildning stadd grupp, 

 och derför torde den af de flesta zoologer omfattade meningen, 

 att Pantopoderna skulle utgöra de föga förändrade efterlefvande 

 af en urgammal, utdöende grupp, kunna betraktas såsom mindre 

 grundad. 



Vid de undersökningar af Pantopoder till hvilka jag haft 

 tillfälle dels å Riksmusei rikhaltiga samling af nordiska former, 

 dels vid Vetenskapsakademiens zoologiska station, Kristineberg, 

 har jag kunnat konstatera en stor del af Dohrns, Hoek's och 

 Semperis uppgifter beträffande utveckling och strukturförhål- 



') Dle Pantopoden des Golfes von Neapel imd augrenzenden Meeres- 

 Ähschnittc. Eine Monographie von D:r Anton Dohrn. Herausgegeben 

 von der Zoologischen Station zu Neapel. Leipzig 1881. 



*) 1. c. pag. 94. 



