BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 13. AFD. IV. N:0 11. 13 



dess uppkomst genom sammansmältning af en öfverläpp och 

 ett par postorala kroppsbihang stött på oöfvervinliga svårig- 

 heter, isynnerhet som den rörformiga basalleden hos Eurycyde 

 alls ej visar någon antydan till sammansättning af trennc 

 »antimerer». Emellertid påvisar Hansex ^), att denna snabelns 

 delning i tvänne leder ej framträder förr än djuret är nära 

 fullt utbildadt, hvaremot larverna ha en med öfriga Pantopoders 

 öfverensstämmande snabel. Utan tvifvel är således denna i 

 sig sjelf föröfrigt svårförklarliga byggnad af snabeln att be- 

 trakta såsom en sekundär ombildning. Såsom i viss mån 

 bildande en öfvergångsform torde man kunna betrakta Medel- 

 hafsslägiet Barana, hvilket, enligt Dohrn, ej har tvåledad 

 snabel men visar mvcken likhet med Eurycyde såväl i snabelns 

 form föröfrigt som i dess under kroppen tillbakavikta läge. 



Om jag också tror, att den tolkning af Pantopodsnabelns 

 morfogeni, som här ofvan framstälts, är den enklaste och med 

 Arthropodtvpen mest öfverensstämmande, så vill jag dermed 

 ej förneka, att andra tolkningar torde kunna framställas, som 

 kunna stöda sig på ganska talande skäl. Blott det vill jag 

 härmed hafva isynnerhet ådagalagt, att snabeln ingalunda kan 

 sägas vara en med kroppssegmenten hos Pantopoderna homolog 

 bildning utan måste betraktas såsom uppkommen vare sig på 

 det ofvan antydda sättet eller genom en persisterande fram- 

 stjelpning af framtarmen, hvilket senare dock, i betraktande af 

 inncrvationförhållandena, förefaller osannolikt. I båda fallen 

 kom emellertid munöppningen att få sitt sekundära läge på 

 spetsen af den uppkomna förlängningen. 



Beträifaude funktionen af de 2 främre extremitetpareu, 

 så är det väl sannolikt, att de på ett eller annat sätt ha trädt 

 i näringsförättningarnes tjenst. Detta är isynnerhet tydligt 

 med extr. I, hvars tångbärande ändled i allmänhet intager ett 

 läge i förhållande till munöppningen, som afser att tillföra 

 den senare de med tången fasthållna näringsämnena. Synner- 

 ligen utprägladt visar sig detta förhållande hos Nymphon och 

 Fallene eller i allmänhet hos de slästen, som ha en kort och 

 föga rörlig snabel. Hos de slägten deremot, hvilka i fullt 

 utbildadt tillstånd förlorat denna tåncr, finner man såsom en 



C? ' 



ersättnino- snabeln förlängd och utrustad med en vida större 

 rörelseförmåga. Tillvaron af en sådan tång i spetsen af extr. 



') 1. c. sid. 174. 



