'22 Ai)i.r;uz, pantopodehnas morfologi och utvecklingshistokia. 



i?tuditim. su ka]i jtig ej annat un betrakta den såsom cu -konst- 

 produkt». Till längden såväl som till formen afviker, såsom 

 af min fioiir synes, detta extremitetpar föga från de föregående 

 stadierna. Emellertid har divergensen minskats, så att extr. I 

 här är riktad nästan rakt framåt. 



I den till lig. o hörande beskrifningeu framhåller Semper, 

 att afbildningen framställer en larv, som står i begrepp att 

 ömsa hud, och att man på den nya undre huden ser insnör- 

 ningar, som begränsa en extr. II motsvarande u]iphöjning. 

 Att denna upphöjning verkligen motsvarar extr. II skulle be- 

 bevisas af dess iinnu vid den lossnade ytterhuden midt för 

 nämnda upphöjning fastsittande, lätt igenkänliga borst. Det 

 borst, som tillhört extr. III befinner sig på afbildningen ett 

 stycke derbakom och midt för det parti, som skulle utgöra 

 anlaget till första paret gångben, och derraed skulle, enligt 

 Sempers mening och till stöd för hans teori om Pantopodernas 

 7\.rachnidnatur, kontinuiteten mellan larvens extr. III och l:sta 

 definitiva benparet vara bevisad. 



Förhållandet är emellertid, såsom af min figur synes, helt 

 annorlunda. Afven denna figur framställer en larv, som är i 

 begrepp att ömsa hud, i det den äldre huden på vissa ställen 

 lossnat. Här ser man att extr. III ännu representeras, förutom 

 af borstet, af en liten upphöjning, som är tydligt skild från 

 det derbakom befintliga stora anlaget till första definitiva ben- 

 paret. Redan denna omständighet omintetgör den af Semper 

 påstådda identiteten af extr. III med första definitiva ben])aret 

 och på samma gång hela det resonnemang, hvarmed han åsyftar 

 att göra Pantopoderna till Arachnider. Ännu tydligare blir 

 detta, då man tager i betraktande, att anlaget till första paret 

 gångben motsvaras af ett nyanlagdt gangliepar, under det, 

 såsom jag ofvan påpekat beträffande A^pnphon-hivvcn, extr. III 

 innerveras från det bortre af de redan på det tidigaste larv- 

 stadiet förefintliga tvänne paren bukganglier. Ehuru äfven 

 hos Nijvrphon under utvecklingens lopp extr. Ill till det yttre 

 i det närmaste fullständigt försvinner, så qvarstår dock dess 

 nervpar i samband med det obetydliga knölformiga rudinient, 

 xir hvilkct sedermera extr. III ånyo utvecklas till äggbärare. 

 Dess gangliepar har sammansmält med det framför liggande 

 till bildande af den fullbildade Pantopodens suboesophageala 

 gangliemassa, hvilken, såsom i det föregående nämnts, ut- 

 sänder o:ne nervpar. Härmed är kontinuiteten mellan lar- 



