4 EMIL HOLMGREN, DE SKANDINAVISKA FOGLARNES OSTEOLOGI. 
mindre hafva vi vågat framkasta en eller annan mening med 
afseende på foglarnes gruppering, då de iakttagna struktur- 
förhållandena varit af sådan beskaffenhet att de gjort hvarje 
tvifvelsmål öfverflödigt om de respektive foglarnes mer eller 
mindre lämpliga plats i det system vi följt; — synnerligast 
då vi varit 1 tillfälle att kombinera resultaten af våra studier 
med dem, som dragits af en del forskare med anledning af 
rön, som blifvit gjorda 1 andra hänseenden hos de respektive 
foglarna. 
Vi äro ingalunda okunniga om det i mer än ett hän- 
seende så vidlyftiga, omfångsrika och betydelsefulla anato- 
miska arbete, MaAx FÖRBRINGER lemnat offentligheten; ej heller 
om de systematiska konseqvenser han deri dragit af sina stor- 
artade undersökningar. Det skulle derför synas oss allt för 
förmätet att komma fram med några som helst anspråk, hvarken 
i det ena eller andra hänseendet, då det material vi lyckats 
förskaffa oss, inskränkt våra forskningar till endast en del af 
de skandinaviska foglarnes osteologi. — Så mycket af öfver- 
tygelse ha våra studier dock skänkt oss, att vi gent emot 
flera författare våga påstå, det de skelettdelar, som varit före- 
mål för vår behandling, genom sina strukturförhållanden äro 
ofta synnerligen väl värda att beaktas, då det gäller att fixera 
större grupper af fogelklassen, — lika så visst som de under- 
stundom kunna med fördel begagnas äfven vid spörjsmålet, 
beträffande mindre gruppers ömsesidiga ställning; och att här- 
vid ofta nog äfven proportionerna skelettdelarne emellan kunna 
vara af lika så stor betydelse som vissa strukturdetaljer. 
Det önskemål, som dock närmast ledde oss, då vi först 
började grundligare studera de skelettdelar, som i detta arbete 
behandlas, var att, om ock i ringa mån, kunna bidraga till 
fyllandet af det tomrum, som ännu är ouppfyldt inom den 
skandinaviska ornitologiska literaturen, och detta är den nära 
nog fullkomliga bristen på närmare anatomiska uppgifter i 
våra fogelhandböcker. 
För öfrigt torde väl städse hvarje ingående specialstudium 
ega sitt större eller mindre värde, då det ju bidrager till den 
vidgade kännedomen om de respektive naturföremålens all- 
männa bildning och beskaffenhet. 
Vi nämde, hurusom äfven proportionerna skelettdelarne 
emellan kunna vara af intresse och värde. Vi ha också derför 
vid hvarje undersökt slägte jemte strukturförhållandena äfven 
