12 AID HOLMGREN, DE SKANDINAVISKA FOGLARNES OSTEOLOGI. 
Scapula (Tafl: I, figg. 5, 10, 12 och 13). 
Skulderbladet intager den dorsala delen af skuldran och 
hvilar, löpande parallelt med ryggraden, på bröstkorgens dor- 
sala yta. Den står i förbindelse med thorax genom os cora- 
coideum, understundom äfven genom clavicula, och till en del 
har humerus vid detta ben sitt fäste. 
Seapula (fig. 5, sc.) är lång och smal, ofta af ett svärdlikt 
utseende, hafvande sin längdsaxel riktad framifrån och bakåt. ! 
Den är, synnerligast mot den distala delen, i mer eller mindre 
mån tillplattad uppifrån och nedåt och derjemte oftast spetsigt 
utdragen. Den proximala eller främre delen deremot är jem- 
förelsevis mera rundad och eger vid sin ände tvenne väsent- 
liga bildningar, nemligen en medial process, hvilken är riktad 
mer eller mindre-framåt och inåt, processus acromialis, acromion 
(fig. 10, acr.), samt ett lateralt utskott, capitulum (fig. 10, cap.), 
hvilket på sin utåt och något framåt vända yta eger en för- 
djupning, som utgör en del af den cavitas glenoidea (fig. 10, 
cav. glen.), uti hvilken caput humeri artikulerar. Genom sin 
facies coracoidea står scapula i en mer eller mindre utpreglad 
symphytisk förbindelse med os coracoideum. Å denna facies 
kan man ofta i den laterala delen urskilja en tuberculum inter- 
articulare (fig. 13, tub. int. art.), hvilken hvilar i en mot- 
svarande fördjupning å os coracoideum (tg, 12, x). Skulder- 
bladets uppåt vända yta, superficies externa, företer på grund 
af talrika muskelursprung och insertioner en ojemn yta, under 
det att den nedåt vända eller superficies interna är mera jemn 
och slät. Dock påträffar man här ej så sällan strax ofvan 
symphysis coracoscapularis ett mer eller mindre stort foramen 
pneumaticum (fig. 13, for. pneum.). 
Åfven på foglarnes skulderblad skulle man, i likhet med 
förhållandet hos fertalet däggdjurs scapula, kunna särskilja 
trenne ränder eller margines. Af dessa utgör margo anterior, 
som medialt öfvergår i acromii undre rand, den bakre begräns- 
ningen för det vid den proximala änden af os coracoideum 
genom detta senare ben samt clavicula och scapula bildade 
stora foramen triosseum (fig. 10, for. trios.). 
! Vi referera våra bestämningar till fogelns sittande ställning. 
