BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 17. AFD. IV. N:0 5. 43 
ORDNING II. 
Volucres (Tafl. II, figg. 4—8 och III fiog 
oc, 
do 
ikh 
Ha vi uti Öscines haft att göra med en ordning inom 
fogelsystemet, som nära nog öfverallt erbjudit den största lik- 
formighet i byggnaden af de skelettdelar vi behandla, så stå vi 
nu deremot inför en annan, der ett så helt motsatt förhållande 
gör sig gällande, att vi knappast kunna spåra någon enda för 
hela ordningen genomgående karakter. Deremot finna vi för 
skilda, bestämda grupper inom andra ordningen fixa struktur- 
förhållanden, och vi blifva i följd deraf i tillfälle att begagna 
oss af samma indelning 1 Cohortes, hvaruti SUNDEVALL sönder- 
delat Volucres. 
I ett afseende tyckas dock hithörande slägten ega åtmin- 
stone tillnärmelsevis något gemensamt, och detta är med hän- 
syn till sterno-coracoidalleden. Vi skönja nemligen hos nästan 
samtliga Volucres i de mot hvarandra svarande ytorna af cora- 
coid och sternum förutsättningar för en vida större exkursion 
1 nämda led, än förhållandet torde vara inom Oscines. 
Hvad öfverensstämmelsen med föregående ordning be- 
träffar, framgår af det ofvan sagda, att den bör vara nära nog 
ingen. Bland de hithörande europeiska, respektive skandinaviska 
formerna tyckes dock en grupp (Cohors II, Pici) med afseende 
på byggnaden af bröstben och skuldergördel i någon mån 
närma sig till de karakterer vi iakttagit inom Oscines; och 
torde sålunda nämda grupp äfven i detta hänseende rättfärdiga 
den plats den eger bland europeiska former, nemligen att in- 
leda den andra ordningen. 
Cohors II (Pici). (Tafl. II, figg. 4 och 5). 
Hackspettarnes proportionelt korta scapula är i sin distala 
del ej spetsigt utdragen (undantag JIyngince), utan aftrubbad 
och ofta förtjockad samt utåt hakformigt böjd. Det kraftigt 
utvecklade acromion eger å sin facies medialis en bred trian- 
