BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 17. AFD. IV. N:0 5. 5H3 
Sternalbredden utgör: 
sternalbredd sternallängd 
10) 20. 
Scapula är spetsigt utdragen och blir plötsligt tillplattad 
i sin distala tredjedel. 
Os coracoideum är, såsom vi ofvan sett, i förhållande till 
sternallängden mycket kort; det är dessutom kraftigt bygdt, 
med oansenlig proc. procoracoideus och en extremitas ster- 
nalis, som är jemförelsevis föga tillplattad. Proc. lateralis är 
svagt utvecklad. Omedelbart bakom symphysis coraco-scapu- 
laris iakttaga vi ett foramen supracoracoideum. 
Angulus coraco-scapularis utgör ungefär 75 grader. 
Den periferi clavicula företer bildar en mycket skarp 
kurva, i det att medelpunkten ligger ungefär vid midten 
af os coracoideum. Nyckelbenet är för öfrigt kraftiet bygdt, 
eger ej någon utplattad extremitas coracoidalis, men om- 
fattar med sin mot acrocoracoideum stötande yta denna 
senare bildnings undre mediala rand, och är derjemte förenadt 
med acromion. Furcula företer en föga utbildad proc. epister- 
nalis. — Hos några exemplar af hithörande slägte hafva vi 
iakttagit de båda clavicule fria vis-å-vis hvarandra, i det att 
en menisk varit inskjuten mellan deras sternala ändar, med 
hvilken dessa stått i en syndesmotisk förbindelse. 
Sternum saknar fullständigt incisurer och eger tydligt 
markerade ränder, såväl margines laterales, hvilka divergera 
bakåt, som ock margo posterior. Den ovanligt höga cristan 
skjuter framåt med sin apex, och processus sterno-coracoideus 
är bättre utvecklad än inom föregående familj. Såväl spina 
sterni externa som interna finnas, men båda och synnerligast 
den förstnämda äro af jemförelsevis föga längd och förenade 
med hvarandra till ett septum interarticulare. Sternum eger 
ett stort foramen pneumaticum. 
Hvad slutligen de i articulatio sterno-coracoidea ingående 
ledytorna beträffar, finna vi här betingelser för stora utslag och 
olikartade exkursioner bättre uttalade än inom någon annan 
till Volucres hörande familj. Coracoid's ledyta är nemligen i 
sin mediala del icke konvex, utan fast mera svagt konkav och 
temligen bred, och motsvarande yta å sternum något konvex. 
I den laterala delen åter är crista articularis ossis coracoidei 
något konvex och motsvarande sulcus sternalis konkav. 
