60 EMIL HOLMGREN, DE SKANDINAVISKA FOGLARNES OSTEOLOGI. 
ORDNING III. 
Accipitres (Tafl. III [figg. 4—6] och IV). 
Visserligen erbjuda fertalet af de slägten, som hit höra, 
sins emellan stora skiljaktigheter, så att vi ej heller inom 
denna ordning skulle kunna anse oss vara i tillfälle att upp- 
ställa några för alla roffoglar gemensamma karakterer; men 
de respektive afdelningarnas representanter förete dock så 
många ömsesidiga likheter till sina strukturer, att hithörande 
grupper blifva, äfven med afseende på de detaljer af den 
anatomiska byggnaden vi studera, ganska distinkt afgränsade. 
Framför allt gäller detta med afseende på förhållandet mellan 
ordningens båda flockar, Nyctharpages och Hemeroharpages. 
Inom den förra äro emellertid öfverensstämmelserna nära 
nog fullständiga, mom den senare åter spåra vi icke så få 
skiljaktigheter i detaljer mellan hithörande familjer, om ock en 
gemensam allmän anläggning af bröstben och skuldergördel 
otvetydigt tyckes vara för handen. Med hänsyn specielt till 
den sålunda påtagliga frändskapen mellan de familjer, som 
tillhöra den andra flocken, och den genomgående likheten 
i struktur, som karakteriserar den första, sakna vi derför 
icke hvarje skäl för det påståendet, att tredje ordningen 
med sina båda cohortes utgör en väl afeoränsad och be- 
stämd afdelning inom fogelsystemet, om också alla typer 
äro långt ifrån så homogena, som vi sågo förhållandet vara 
inom Oscines. 
I samband med specielt den i allmänhet kraftigt utveck- 
lade flygmuskulaturen, som karakteriserar denna ordnings 
representanter, finna vi också, synnerligast inom andra flocken, 
mindre inom den första, en deraf resulterande mäktig bygg- 
nad af bröstben och skuldergördel och af denna senare en 
clavicula, som städse står 1 ledande förbindelse med acrocora- 
coideum. 
